П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1287/21	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участі третьої особи на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участі третьої особи на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з відмови ОСОБА_1 , листом №13398 від 03 грудня 2020 року, у наданні довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2017 року, та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, в редакції від 30 серпня 2017 року;
- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 , та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за станом на 31 грудня 2017 року, та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, в редакції від 30 серпня 2017 року, для проведення перерахунку пенсії.
В обґрунтування позову позивач зазначав про протиправність дій відповідача щодо не виготовлення та ненадання ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про його грошове забезпечення з урахування додаткових видів станом на 05.03.2019 р. для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. основного розміру пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участі третьої особи на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволений.
В апеляційній скарзі Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що у зв`язку з відсутністю складеного територіальним управлінням пенсійного фонду списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з включенням до вказаного списку позивача, відсутні підстави для складання та направлення уповноваженим органам такої довідки, при цьому Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (надалі Порядок № 45) не передбачено виготовлення довідки за заявою пенсіонера.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області і йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
20.11.2020 р. позивач звернувся із заявою (а.с. 8-9) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з проханням підготувати та надати йому 
- довідку про розмір належного йому грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року, із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчислені пенсії станом на 312.12.2017 року
- довідку про розмір належного йому грошового забезпечення із зазначенням нового розміру  посадового окладу та окладу за військовим званням, станом на 01.02.2020 року, розрахованого відповідно до п. 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року, в редакції постанови від 30.07.2017 року.
Зазначені довідки позивач просив  надіслати йому на його поштову адресу.
Відповідно до матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на адресу заявника був надісланий лист від 03.12.2020 року № 13398 (а.с. 10), в якому позивач повідомлений про те, що згідно з листом Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.07.2020 року № 1374/0/58:20 Про правовий висновок Верховного Суду у справі № 160/8324/19 зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, зокрема до додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, а тому з 05 березня 2019 року до набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін. Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач (уповноважений орган, обласний військовий комісаріат, обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1,2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився. Тобто, на відповідача покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45. Після 5 березня 2019 року та по теперішній час Списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з прізвищами осіб зазначених у вашому зверненні, від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Одеського ОТЦК та СП не надходило. Враховуючи вищезазначене у Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відсутні підстави для складання та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області запитуваних у зверненні довідок.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 від 12.12.2018 року, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними, пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, з 05.03.2019 року є чинною попередня редакція Додатку 2 до Порядку, що встановлює форму Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у якій окрім окладу за посадою, окладу за військовим званням, та надбавки за вислугу років, передбачено зазначення й інших додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються відповідній категорії військовослужбовців.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР (надалі Закон №393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ч.1 ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Частиною першою статті 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
У відповідності до вимог частини першої статті 19 Закону №393/96-ВР на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Отже з аналізу вищезазначених норм Закону вбачається, що на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви громадян, які звертаються із такими заявами відповідного змісту, та розглядати такі звернення у строки визначенні статтею 20 цього Закону.
Із заяви позивача від 20.11.2020 року вбачається, що він просив видати саме йому довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року. 
Наявність підстав для отримання вказаних довідок заявник пов`язував з прийняттям постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6458/18, якою визнано протиправним та скасовано п.6 постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Однак, надаючи відповідь на заяву позивача, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в листі від 03.12.2020 року №13398 лише посилання на те, що з 05.03.2019р. (дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18) визнанні протиправними та нечинними зміни внесені постановою КМУ №103 до додатку до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ №45 від 13 лютого 2008 року, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, та зазначив про відсутність списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та як наслідок про відсутність підстав для направлення запитуваної довідки до ГУ ПФУ в Одеській області.
Тобто, у своїй відповіді відповідач зазначив про втрату чинності пунктів 1, 2 Постанови КМУ №103 та змін до п.5 і додатку №2 до Порядку №45, що не є на думку апелянта зміною розміру грошового забезпечення, та не пов`язано з обставинами, наявністю яких позивач обґрунтовував своє прохання щодо підготовки надання саме йому нових довідок про розмір його грошового забезпечення.
Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факти, що позивач просив видати оновлені довідки саме йому , а не Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.
Таким чином, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не розглянута по суті заява позивача щодо видачі йому довідок про розмір грошового забезпечення.
Зазначену фактичну обставину суд першої інстанції також залишив поза увагою, не надавши їй правової оцінки.
Таким чином, необґрунтована лист апелянта на звернення позивача є по суті залишення без відповіді по суті поставленого у зверненні питання щодо видачі певних довідок саме позивачу, що порушує право позивача, передбачене Законом України «Про звернення громадян», на отримання повної, об`єктивної та обґрунтованої відповіді на його звернення.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що фактично відповідач не відмовляв позивачу у задоволені його заяви по суті поставлених в ній питань, так само як і не прийняв жодного рішення щодо питань порушених у заяві апелянта, але відповідач допустив порушення конституційного права позивача на одержання від органу державної влади обґрунтованого рішення по суті його звернення із додержанням вимог Закону України «Про звернення громадян».
При цьому, в розумінні визначення, наведеного в ст.3 Закону України «Про звернення громадян», заява позивача є зверненням громадянина щодо сприяння реалізації його прав та інтересів.
Відсутність у зверненні ОСОБА_1 від 20.11.2020 року посилання на те, що таку заяву подано ним в порядку Закону України «Про звернення громадян», не звільняє орган державної влади розглянути таку заяву у встановленому чинним законодавством порядку, зокрема по суті порушених в ній питань.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог зокрема про визнання дій відповідача протиправними, оскільки відповідач не розглядав питання щодо вчинення дій про які позивач просив у своєму зверненні від 20.11.2020 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 3, 4 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У даному випадку апеляційний суд вважає, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 буде визнання протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 03.12.2020 року №13398, та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення об`єктивної та всебічної перевірки заяви позивача та ненадання заявнику обґрунтованої відповіді по суті звернення, а також зобов`язання апелянта  повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву позивача з повідомленням його про результати такого розгляду.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача оформити та надати позивачу та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеської області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року, із зазначенням нового посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, в редакції від 30.08.2017 року, апеляційний суд зазначає таке.
Вимога про зобов`язання оформити та надати відповідну довідку до територіального пенсійного органу задоволенню не підлягає, оскільки таке питання не порушувалось позивачем у звернені до відповідача від 20.11.2020 року. А вимога про зобов`язання оформити та надати відповідні довідки безпосередньо позивачу, задоволенню не підлягає, як передчасні вимоги, оскільки, як встановив апеляційний суд, заява апелянта від 20.11.2020 року не була розглянута відповідачем по суті, та апелянтом  не було прийнято жодного рішення по суті поставлених у цій заяві питань.
Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу апелянта на рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року, в якому наведені висновки, що є обов`язковими для врахування апелянтом при розгляді заяви позивача від 20.11.2020 року.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, із ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 19, Конституції України ст.ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №420/1287/21  -  скасувати та ухвалити нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1  -  задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оформлену листом № 13398 від 03 грудня 2020 року, у задоволені заяви ОСОБА_1 від 20 листопада 2020 року.
Визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не проведення об`єктивної та всебічної перевірки заяви ОСОБА_1 від 20 листопада 2020 року та ненадання обґрунтованої відповіді по суті звернення.
Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 листопада 2020 року, з повідомленням ОСОБА_1 про результати розгляду.
У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Встановити судовий контроль.
Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови апеляційного суду, протягом двадцяти днів з дня отримання копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №420/1287/21.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.