П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6218/20	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача  Димерлія О.О.
суддів  Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. 
за участю секретаря Пономарьової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року по справі № 420/6218/20 за позовом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ», ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування п.3 наказу, зобов`язання вчинити дії

У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 01.06.2020 року № 1827/5 «Про задоволення скарги»;
- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Наказом Міністерства юстиції України від 01.06.2020 року № 1827/5 задоволено скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 року. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.12.2019 року, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. Анульовано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Підставою для прийняття вказаного Наказу є висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.05.2020 року.
Вважає, що вказаний Наказ прийнято з порушенням вимог ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку державної - реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що позивачкою допущено технічну помилку у прийнятих реєстраційних рішеннях від 13.12.2019року, зокрема, зазначивши одноособовим власником земельних ділянок уповноважену особу ОСОБА_3 .
Таким чином, в діях приватного нотаріуса ОСОБА_1 відсутні суттєві порушення вимог положень п.2 ч. З ст. 10, п.4 ч.1 с. 24, п.8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Окрім цього, зауважує, що позивачку не було належним чином повідомлено про розгляд скарги, що є істотним порушенням процедури розгляду скарги. Міністерство юстиції України, приймаючи рішення про блокування доступу до Державного реєстру прав, мало обов`язок обґрунтувати застосування саме такого рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року позовні вимоги приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 01.06.2020 року № 1827/5 «Про задоволення скарги», яким анульовано доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зобов`язано Міністерство юстиції України поновити доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.
В обґрунтування заявлених вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 01.06.2020 року, яким анульовано доступ приватному нотаріусу.
Так, у відповідності із наданими повноваженнями, колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було установлено грубі порушення приватним нотаріусом законодавства у сфері державної реєстрації.
З урахуванням положень Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» постійно діючим колегіальний консультативно-дорадчий орган при Міністерстві юстиції України дійшов обґрунтованого висновку, що подана скарга на дії приватного нотаріуса ОСОБА_1. підлягає задоволенню.
Окрім цього, Міністерство юстиції України дотрималось Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 25.12.2015 №1128 та неналежним чином повідомило заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду скарги. Відповідач розмістив повідомлення не пізніше як за 2 дні до проведення засідання на офіційному сайті.
У відзиві на апеляційну скаргу представник приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.
Відповідно до відомостей Державного реєстру прав за результатами розгляду заяв від 11.12.2019 року № 37467135, №37467065, №37467000, №37466889, №37466762, поданих ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.12.2019 року №50204162, №50203663, №50203212, №50202731, №50201290.
На підставі прийнятих вище рішень до Державного реєстру прав внесені записи про право приватної власності ОСОБА_3 за №34629282, №34628841, №34628455, №3627953, №34626649, а також записи про інше речове право - право оренди, суб`єкти права ОСОБА_3 та приватне підприємство «ВЛАХОС» за №34629353, №34628885, №34628502, № 34628049, №34625954 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5124181200:01:006:0036; 5124181200:01:006:0037; 5124181200:01:006:0038; 5124181200:01:006:0039; 5124181200:01:006:0040 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16-20).
ОСОБА_2 є одним з співвласників земельних ділянок кадастровий номер 5124181200:01:006:0036; 5124181200:01:006:0037; 5124181200:01:006:0038; 5124181200:01:006:0039; 5124181200:01:006:0040.
13 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, у якій просив:
- здійснити перевірку правомірності проведення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 реєстраційних дій;
- прийняти вмотивоване рішення про скасування реєстраційних записів в Державному реєстрі прав власності від 11.12.2019 року № 37467135, №37467065, №37467000, №37466889, №37466762; 
- скасування реєстраційних записів в Державному реєстрі прав власностівід 13.12.2019 року №50204162, №50203663, №50203212, №50202731, №50201290; 
- анулювати доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10).
За результатами розгляду зазначеної вище скарги, 06 травня 2020 року Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиція (далі-Колегія) зробила висновок (далі-Висновок).
У Висновку зазначено, що згідно до державного Акту на право власності на земельну ділянку, за яким п`ять земельних ділянок загальною площею 133,78 га передано в спільну власність, ОСОБА_2 є одним із співвласників вказаних земельних ділянок.
Законодавством передбачено, що однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, подання документів, що не дають змоги установити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. 
Проте, державним реєстратором проведено державну реєстрацію права приватної власності щодо всіх п`яти земельних ділянок за уповноваженою особою від співвласників земельних ділянок на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, яким не передбачено виникнення такого права оренди вказаних земельних ділянок на підставі відповідних договорів оренди, укладених між орендодавцем - уповноваженою особою від співвласників земельних ділянок та юридичною особою - орендарем. 
Отже, оскаржувані рішення прийняті з порушенням законодавства і підлягають скасуванню. Зважаючи на допущені приватним нотаріусом ОСОБА_1 грубі порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації, доступ її до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню.(а.с.8-9).
Щодо мотивів анулювання доступу приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Колегія у своєму Висновку зазначила:
«Зважаючи на допущені приватним нотаріусом ОСОБА_1 порушення вимог законодавства в сфері державної реєстрації прав, доступ його до Державного реєстру прав підлягає анулюванню». 
На підставі викладеного, Колегія рекомендувала: 
1. Задовольнити скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 у повному обсязі. 
2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.12.2019 №№ 50204162, 50203663, 50203212, 50202731, 50201290, прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1. 
3. Анулювати доступ приватного нотаріуса ОСОБА_1. до «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
На підставі вище наведеного Висновку, відповідач прийняв Наказ № 1827/5 від 01.06.2020 року «Про задоволення скарги». 
Відповідно до цього наказу вирішив: 
1.Задовольнити скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 у повному обсязі. 
2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.12.2019 №№ 50204162, 50203663, 50203212, 50202731, 50201290, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. 
3. Анулювати доступ приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Департамент нотаріату та державної реєстрації. 
5.Виконання пункту 3 наказу покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи» (а.с.7).
Не погоджуючись із пунктом 3 прийнятого рішення, позивачка звернулась до суду з відповідними позовними вимогами.
Ухвалюючи рішення про задоволення заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення Комісією процедури розгляду скарг, несвоєчасне повідомлення позивача про її розгляд, що порушило право на участь у розгляді, право бути обізнаним з обставинами оскарження, ознайомлення з матеріалами скарги.  При цьому, застосований до приватного нотаріуса захід реагування, що передбачений статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не є найменш суворим.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням наказу суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України від 01.06.2020 року № 1827/5, виданого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України від 06 травня 2020 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 від 13.01.2020 року.
У межах цієї адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності пункту 3 наказу від 01.06.2020 року № 1827/5, відповідно до якого, було вирішено анулювати доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Апеляційний суд підкреслює, що предметом розгляду у справі є не оцінка дій позивачки як приватного нотаріуса, а спір у справі стосується виключно процедури розгляду Міністерством юстиції України скарги на його дії.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися установленої законом процедури, обирати лише установлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 
- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 
- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 
- безсторонньо (неупереджено); 
- добросовісно; 
- розсудливо; 
- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 
- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 
- своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частинами 1, 2 статті 34 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 N 755-IV (далі - Закон N 755-IV) визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги:
- на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
- на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 6 статті 34 Закону N 755-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
- відмову в задоволенні скарги;
- задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;
б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;
в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.
Зазначаючи про протиправність пункту 3 оскаржуваного наказу, позивачка посилається на допущені Міністерством юстиції України процедурні порушення.
Так, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до пункту 10 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або установлених відповідно до відомостей реєстрів.
Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.
З огляду на викладене, неповідомлення скаржника та / або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням.
Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Відтак, якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. 
Вказані обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172).
Згідно із пунктом 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання Колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Наведені норми Порядку не містять альтернативи, а тому відсутність одного з видів повідомлення позивачки, є порушенням приписів вищенаведеного Порядку.
В свою чергу, публікації оголошення на сайті відповідача, на які посилається Міністерство юстиції України, не є належним доказом повідомлення, оскільки там не зазначено конкретної дати її здійснення, у зв`язку з чим неможливо визначити, чи дотримано відповідачем строки повідомлення сторін, установлені Порядком розгляду скарг.
Інших доказів завчасного повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_1. відповідачем не надано та судом першої і апеляційної інстанцій не установлено.
Разом з цим, копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально (пункт 12 Порядку № 1128).
Позбавлення позивачки, як приватного нотаріуса можливості взяти участь у розгляді скарги, яка її стосується безпосередньо, ознайомитися зі скаргою є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.
Всупереч пункту 12 Порядку приватному нотаріусу ОСОБА_1. не надано копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів. У матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення копії скарги та додатків до неї. 
Верховним Судом у справі № 826/19452/16 зазначено, що Міністерством юстиції України не дотримано правил Порядку № 1128 щодо дотримання прав та інтересів позивача, як зацікавленої особи в частині надання останньому копії скарги та доданих до неї документів при розгляді скарги. 
У постанові від 28 березня 2018 року Верховний Суд відхилив посилання скаржників на те, що наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для скасування спірного наказу, адже важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов`язана із забезпеченням права суб`єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. 
Тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення».
Законодавець чітко установив, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи обирають шляхи задоволення скарги, приймаючи при цьому мотивоване рішення, чого відповідачем зроблено не було.
При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, застосований до позивачки Міністерством юстиції України захід реагування, що передбачений  статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не є найменш суворим.
З огляду оскаржуваного рішення колегією суддів з`ясовано, що воно не містить жодної мотивації підстав та причин застосування до позивачки саме анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Вказані обставини спростовують доводи скаржника - Міністерства юстиції України щодо прийняття мотивованого рішення в частині, що стосується позивачки.
З урахуванням установлених обставин справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів уважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Апеляційний суд під час прийняття рішення ураховує висновки, які викладені Верховних Судом у постанові від 27.05.2021 року у справі №420/4037/20.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року по справі № 420/6218/20 за позовом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ», ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування п.3 наказу, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано суддями 30.07.2021 року.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.