П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1390/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
12 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  СТОВ "Агрокряж", ТзДВ "Промбуд - 1", про  визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у  лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача СТОВ "Агрокряж" та ТзДВ "Промбуд - 1", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчини певні дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 220550000846 від 14.10.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди навчання ОСОБА_1 в Барському середньому ГПТУ №8 з 01.09.1981 року по 14.07.1983 року, а також періоди роботи з 15.08.1983 року по 25.10.1983 року в “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” електрозварником 4 - го розряду, строкову військову службу з 24.11.1983 року по 01.11.1985 рік, періоди роботи в Хмельницькому БМУ"Промбуд" електрозварником з 24.04.1987 року по 13.07.1987 року, періоди роботи електрозварником у колгоспі "Правда", реорганізованому в СС "Правда", в СТОВ "Клопотовецьке", в СТОВ "Агрокряж" з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 рок, з 12.05.2008 року по 01.11.2008 року, з 01.11.2008 року по 01.12.2008 року та повторно розглянути заяву позивача від 13.07.2020 року,  і прийняти рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні; в решті позову відмовлено. Стягнуто на користь позивача судові витрати.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Апелянт зазначив, що в наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо у зв`язку з чим, підстав для зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно даного документу немає.  Вказано також, що довідки видані архівними установами, не можуть бути підставою для призначення пенсій на пільгових умовах.  
Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
30.06.2021 до Сьомого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 13.07.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з посади електрозварника, оскільки 24 листопада 2019 року йому виповнилось 55 років. 
Позивач надав трудові книжки, уточнюючі довідки, військовий квиток, диплом, довідки про заробітну плату.
Рішенням № НОМЕР_1 від 14.10.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посади електрозварника з підстав відсутності необхідного стажу. 
До стажу електрозварника пенсійним органом зараховано 1 рік 8 місяців 03 дні.
Комісія своїм рішенням від 25.09.2020 № 5 відмовила в розгляді періодів роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (із змінами), постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 та витягу з Єдиного державного реєстру: з 15.08.1983 року по 29.10.1983 року, з 22.01.1986 року по 13.07.1987 року, оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзДВ “Промбуд-1” є діючим підприємством; з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по 15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 року, оскільки СТОВ “Агрокряж” є діючим підприємством.
Крім того, відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи: з 09.12.2004 року по 28.07.2005 року, з 30.12.2005 року по 08.05.2006 року, оскільки позивач отримував допомогу в центрі зайнятості, з 23.11.2004 року по 08.12.2004 року, з 16.12.2005 року по 29.12.2005 року, з 09.05.2006 року по 02.07.2006 року, оскільки відсутні відомості про пільгову роботу позивача.
Як вказує відповідач, що за вищезазначені періоди роботи (з 23.11.2004 року по 08.12.2004 року, з 16.12.2005 року по 29.12.2005 року та з 09.05.2006 року по 02.07.2006 року) позивачем не надано довідку, уточнюючу пільговий характер роботи.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем необґрунтовано не зараховано до пільгового стажу роботи періоди навчання в Барському середньому ГПТУ №8 з 01.09.1981 року по 14.07.1983 року, а також періоди роботи з 15.08.1983 року по 25.10.1983 року в БМУ "Промбуд - 3" електрозварником 4 - го розряду, строкову військову службу з 24.11.1983 року по 01.11.1985 рік, періоди роботи в БМУ “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” електрозварником з 22.01.1986 року по 24.04.1987 року, періоди роботи в Хмельницькому БМУ "Промбуд" електрозварником з 24.04.1987 року по 13.07.1987 року, з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 рок, з 12.05.2008 року по 01.11.2008 року, з 01.11.2008 року по 01.12.2008 року періоди роботи електрозварником у колгоспі "Правда", реорганізованому в СС "Правда", СТОВ "Клопотовецьке" СТОВ "Агрокряж". У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 220550000846 від 14.10.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу спірні періоди пільгового стажу, та зобов`язав повторно розглянути заяву позивача від 13.07.2020 року, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд першої інстанції також врахував, що у позивача відсутній загальний стаж роботи, визначений абз.2 п.8.ч2 ст.114 Закону України №1058 (27 років 06 місяців), а наявний стаж лише 27 років 19 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії станом на час звернення із заявою про її призначення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступні обставини.
За визначенням пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Порядок застосування зазначеного Списку №2 визначається «Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 року за №383 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/117731.
Згідно з пунктом 3 зазначеного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Міністерство праці та соціальної політики України наказом від 18.11.2005 №383 затвердило Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі також - Порядок №383).
Таким чином, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
З огляду на зазначене колегія суддів зазначає, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 2, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
У пункті 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 № 162 та п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, що діяли на період спірних періодів роботи позивача встановлено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника- прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відтак, враховуючи вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції погоджується зі встановленими судом першої інстанції обставинами. Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_2 дата заповнення 20.08.1983, трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 дата заповнення 25.01.1990 (а.с. 8-11, 81-88), записи за спірні періоди внесені відповідно до вищезазначених інструкцій, засвідчені відповідними печатками підприємств, вказані накази про призначення та звільнення, останні заповнені без помилок і недоліків та містить відомості, що підтверджують пільговий трудовий стаж позивача.
Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".
Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".
Отже, посада, на якій позивач працював у спірні періоди, відноситься до посад, що передбачені Списком №2 та дають право на пільгову пенсії. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що фактично єдиним обґрунтуванням неврахування вказаних періодів позивача до його пільгового стажу є посилання на неподання позивачем документів, які б підтверджували пільговий характер роботи позивача, тобто, відповідач не заперечує можливість врахування таких періодів до пільгового стажу позивача за умови їх підтвердження відповідними документами.
В ході розгляду справи судом встановлено, що спірні періоди роботи (навчання та проходження служби у збройних силах СРСР) позивача підтверджено відповідними записами трудової книжки, посади «електрозварювальника», на яких позивач працював у спірні періоди віднесено до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про зарахування таких періодів до пільгового стажу позивача.
Щодо врахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в закладі середньої професійно-технічної освіти, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Враховуючи, що позивач навчався до 14.07.1983, а на роботу зарахований з 15.08.1983 (працював електрозварювальником 4-го розряду), тобто в межах трьохмісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", колегія суддів вважає наявними підстави для включення до пільгового стажу позивача періоду його навчання в середньому професійно-технічному училищі. Вказаний стаж підтверджений відповідним записом у трудовій книжці позивача.
Щодо врахування до пільгового стажу позивача періоду проходження ним служби в лавах Радянської Армії з 24 листопада 1983 року по 01 листопада 1985 року, колегією суддів встановлено наступне.
Так, враховуючи період проходження позивачем військової служби, слід застосувати «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.
Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
З огляду на норму статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахування проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можливе лише за умови якщо підтверджено працю особи за професією або займання нею посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.
Відтак, період проходження позивачем військової служби підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки ця робота як передувала військовій службі, так і слідувала по її закінченню.
Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають висновкам щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 по справі № 607/12395/16-а, від 23.04.2019 по справі № 233/247/16-а, які є обов`язковими для врахування судом апеляційної інстанції.
Отже, колегією суддів встановлено, що згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 позивач навчався Барському середньому ГПТУ №8 з 01.09.1981 по 14.07.1983 за професією «електрозварювальник ручного зварювання», що також підтверджується копією диплома НОМЕР_4 від 19.07.1983 (а.с. 90).
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 з 15.08.1983 по 25.10.1983 позивач  працював в БМУ “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” електрозварником 4 - го розряду, отже ним не пропущено трьохмісячний термін між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією.
Згідно з військовим квитком НОМЕР_5 та записами в трудовій книжці позивач проходив строкову військову службу з 24.11.1983 по 01.11.1985 (а.с. 89).
З 22.01.1986 року по 24.04.1987 року  працював в БМУ “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” на посаді «елетрозварювальник 3-го розряду».
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу роботи періоди навчання в Барському середньому ГПТУ №8 з 01.09.1981 по 14.07.1983, а також періоди роботи з 15.08.1983 по 25.10.1983 в БМУ “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” електрозварником 4 - го розряду, строкову військову службу з 24.11.1983 по 01.11.1985, періоди роботи в БМУ “Промбуд-3” тресту “Кам`янець - Подільськпромбуд” електрозварником з 22.01.1986 по 24.04.1987, періоди роботи в Хмельницькому БМУ "Промбуд" електрозварником з 24.04.1987 по 13.07.1987.
Відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 , позивач з 14.07.1987  по 22.11.2004, з 28.07.2005 по15.12.2005, з 03.07.2006 по 01.11.2006, з 12.05.2008 по 01.11.2008, з 01.11.2008 по 01.12.2008 позивач працював електрозварником у колгоспі "Правда", реорганізованому в СС "Правда", в СТОВ "Клопотовецьке" в подальшому СТОВ “Агрокряж”.
Вказані періоди відповідач необґрунтовано не включив позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки в трудовій книжці зазначено ці періоди роботи без помарок та виправлень і протилежного відповідачем не доведено.
З  09.12.2004 по 28.07.2005, з 30.12.2005 по 08.05.2006, з 18.12.2006 по 13.12.2007 перебував на обліку у Деражнянському районному центрі зайнятості, Хмельницької області. Вказані періоди відповідачем не було включено до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а зараховано до загального стажу роботи, що на думку суду першої інстанції є обґрунтованим.
З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що у довідці форми РС-право (а.с 72) встановлено, що страховий стаж з урахуванням накладання періодів роботи ОСОБА_1 становить – 27 років 19 днів.
В апеляційній скарзі відповідача наголошено, що Комісія рішенням від 25.09.2020 року № 5 відмовила в розгляді періодів роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (із змінами), постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 та витягу з Єдиного державного реєстру:
-          з 15.08.1983 року по 29.10.1983 року, з 22.01.1986 року по 13.07.1987 року, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТзДВ «Промбуд-1» є діючим підприємством.
-          з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по 15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 року, оскільки СТОВ «Агрокряж» є діючим підприємством.
Стосовно незарахування відповідачем періодів з 15.08.1983 року по 29.10.1983 року, з 22.01.1986 року по 13.07.1987 року по ТзДВ «Промбуд-1» є не необґрунтованим, оскільки підприємство надало позивачу довідку №155 від 09.03.2021 (а.с.52) у якій було зазначено, що позивач у вказані періоди працював на посаді «елетрозварювальника ручного зварювання», довідку підприємством було надано на вимогу ухвали суду від 01.03.2021. Колегія суддів зауважує, що до органу пенсійного фонду надано довідку ТзДВ «Промбуд-1» аналогічного змісту №250 від 19.12.2019(а.с. 92, що долучена до матеріалів справи, тому доводи апелянта, що до Пенсійного фонду не було надано довідку  №155 від 09.03.2021, є необгрунтованими.
Щодо незарахування періодів з 14.07.1987 року по 22.11.2004 року, з 28.07.2005 року по 15.12.2005 року, з 03.07.2006 року по 01.11.2006 року, оскільки СТОВ «Агрокряж» є діючим підприємством, а тому архівні довідки № 30, 31, 32 від 20.12.2019 №33, 34 від 21.12.2019 органом пенсійного фонду не були взяті до уваги, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. У вказаних довідках зазначена підстава їх видання: Фонд №136 Справа «Особові рахунки працівників» СТОВ «Клопотівецьке» за 1950-2006 роки та зазначено архівні номери (а.с.15-17). Листом вих. №110 від 10.03.2020 року СТОВ «Агрокряж» повідомило позивача про те, що немає можливості надати довідку про уточнюючий характер роботи та атестацію робочого місця за спеціальностю «елетрозварювальник» за період роботи з 1987 року по 2008 рік, оскільки відповідні документи були передані на зберігання до архівного відділу Деражнянської РДА Хмельницької області 02.02.2015 року (зв. а.с.17). 
У зв`язку з цим, посилання відповідача на неможливість зарахування спірних періодів роботи без надання уточнюючої довідки колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за правилами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а надання таких довідок вимагається в разі відсутності у ній відповідних записів.
Посилання відповідача на ненадання органам Пенсійного фонду України доказів роботи позивача впродовж повного робочого дня є неприйнятними з огляду на те, що під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій (роз`яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства пращ від 10.05.94 № 01-3/406-02-2 та № 06-1649).
Такі висновки узгоджуються з правовими висновками щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 26.03.2020 по справі № 382/1500/16а, від 21.02.2020 по справі № 686/3264/16-а, від 31.10.2019 по справі № 688/4170/16-а, які є обов`язковими для врахування з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.
Посилання відповідача на позицію Верховного Суду України від 25.11.2014 (справа №21-519а14) колегія суддів не враховує, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду відступила від такої позиції Верховного Суду України у постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність атестації робочого місця позивача зі шкідливими умовами праці, то, як встановлено з рішень відповідача, обставини щодо не проведення атестації робочого місця у певний період не були  підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Висноки суду першої інстанції про те, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позаяк відповідальність за  таку бездіяльність покладається на власника підприємства, а не працівника, колегія суддів вважає обґрунтованими. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, на які посилається відповідач.
Крім того, колегія суддів наголошує, що відсутність посилань чи неточних записів у первинних документах з обліку трудового стажу за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був підтверджений, в першу чергу, записами трудової книжки позивача, а також додатково архівними довідками та довідкою ТзДВ «Промбуд-1», які є у справі.
Стосовно зобов`язання органу Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача від 13.07.2020 і прийняти рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, суд апеляційної інстанції зазначає, що в аспекті наведеного, судом першої інстанції обґрунтовано визначено, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням наведених вище висновків суду, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу.
Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Предмет і мета Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо), кореспондується з тим, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.
Отже, відповідач повинен обрахувати загальний, страховий та пільговий (спеціальний) стаж позивача за даними трудової книжки, а також вирішити питання про призначення пенсії з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». При повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що трудова книжка ОСОБА_1 містить всі необхідні та вичерпні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, а тому вимоги відповідача у наданні позивачем додаткових документів у вигляді належним чином оформлених уточнюючих довідок, які підтверджують пільговий стаж роботи, та, відповідно, відмова відповідача у зарахуванні позивачу пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди навчання з 01.09.1981 по 14.07.1983, а також періоди роботи з 15.08.1983 по 25.10.1983 електрозварником 4 - го розряду, строкову військову службу з 24.11.1983 по 01.11.1985, періоди роботи в Хмельницькому БМУ"Промбуд" електрозварником з 24.04.1987 по 13.07.1987, періоди роботи електрозварником у колгоспі "Правда", реорганізованому в СС "Правда", в СТОВ "Клопотовецьке", в СТОВ "Агрокряж" з 14.07.1987 по 22.11.2004, з 28.07.2005 по15.12.2005, з 03.07.2006 по 01.11.2006, з 12.05.2008 по 01.11.2008, з 01.11.2008 по 01.12.2008, є протиправною.
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.
Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його часткового задоволення, із вищевказаних мотивів, обравши при цьому правильний спосіб правового захисту порушеного права позивача.   
Отже, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.