Ухвала
13 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 201/4408/17
провадження № 61-9713ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
розглянув касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області і Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди і витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, перекладів документів та отриманням правничої допомоги, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України, в якому просила суд стягнути з прокуратури за рахунок коштів державного бюджету України на свою користь 5 000 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 74 850 грн на повернення витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, перекладів документів та отриманням правничої допомоги.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 01 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 20217 року скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 5 000 000 грн та 49 000 грн на повернення судових витрат за рахунок коштів Державного бюджету України.
11 червня 2021 року Одеська обласна прокуратура із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору. 
На виконання ухвали заявник сплатив судовий збір.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на неврахування висновків, викладених у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 686/33266/19; Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16; Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 199/1478/17, від 17 січня 2020 року у справі № 638/11414/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 641/7772/17, від 30 червня 2020 року у справі № 641/7984/17, від 11 вересня 2020 року у справі № 638/11416/18, від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19, від 03 березня 2021 року у справі № 638/17962/15, від 28 жовтня 2020 року у справі № 608/1046/18.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Одеська обласна прокуратура також заявила клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року. 
Підстави для задоволення клопотання відсутні.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Оскільки наведене заявником обґрунтування необхідності зупинення виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції носить загальний характер, без зазначення обставин та доказів звернення рішення до примусового виконання, Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення заяви про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури.
Витребувати із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/4408/17 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області і Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди і витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, перекладів документів та отриманням правничої допомоги, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 вересня 2021 року.
У задоволенні клопотання Одеської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                         І. Ю. Гулейков
                                                                                                                         С. О. Погрібний