Справа № 306/363/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       06 липня 2021 року м. Ужгород
       
       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.
з участю секретаря: Кекерчень М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2020 року у складі судді Вінер Е.А., у справі за позовом  ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», Свалявський відділ державної виконавчої служби управління юстиції, ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О.В., ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів №142693 від 29 січня 2016 року, витребування майна, визнання права власності та зобов`язання скасувати реєстрацію права власності,
встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду   із зазначеним позовом.
Позовні вимоги мотивує тим, що 12 грудня 2007 року між позивачем та АКПІБ “Промінвестбанк” було укладено кредитний договір №02-07/1833-Ф, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 45000,00 доларів США. На забезпечення виконання зобов”язань за договором між АКПІБ “Промінвестбанк” та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, предметом якого є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . АКПІБ “Промінвестбанк” 12 грудня 2012 року” було укладено договір про відступлення прав вимоги з ТОВ “Кредитні ініціативи”, за умовами якого банк передав право вимоги заборгованості за кредитними договорами з боржниками, заначеними в реєстрі заборгованості боржників. 17 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. на підставі заяви стягувача -ТОВ “Кредитні ініціативи” вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 16 червня 2015 року відділ державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції в Закарпатській області прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження за виконанням виконавчого напису від 17 березня 2014 року. Майно було реалізовано та згідно протоколу проведення прилюдних торгів переможцем оголошено ОСОБА_1 . 02 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 31 жовтня 2019 року постановою Верховного Суду виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно за № 20115896 від 20.02.2020 року було укладено договір купівлі-продажу №392 від 19 лютого 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г. житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Власником будинку є ОСОБА_3 . Зазначає, що обставини, які встановлені Верховним Судом у справі мають істотне значення, оскільки підтверджують факт відсутності у ТОВ “Кредитні ініціативи” права стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом, оскільки виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що іпотечне майно, яке було продано на прилюдних торгах ОСОБА_1 позивач вправі витребовувати у добросовісного набувача. В зв`язку з вищевикладеним просить визнати прилюдні торги та протокол про проведення прилюдних торгів № 142693 від 29 січня 2016 року, переможцем оголошено ОСОБА_1 , акт про проведені прилюдні торги складений державним виконавцем Свалявського районного відділу ДВС Головного управління юстиції, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними, витребувати у ОСОБА_3 майно - домоволодіння в складі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності шляхом внесення за нею запису про реєстрацію права власності на майно - домоволодіння в складі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зобов”язати державного реєстратора скасувати реєстрацію права власності за теперішнім і попереднім власниками майна - домоволодіння в складі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано прилюдні торги та протокол про проведення прилюдних торгів № 142693 від 29 січня 2016 року, переможцем оголошено ОСОБА_1 , акт про проведені прилюдні торги складений державним виконавцем Свалявського районного відділу ДВС Головного управління юстиції, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити дане рішення суду, а саме: скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та в цій частині відмовити в повному обсязі, в частині відмови у задоволенні позовних вимог - залишити рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не доведено, що мало місце порушення порядку і правил проведення прилюдних торгів та порушення його законних прав та інтересів, а тому відсутні підстави для задоволення позову. 
В апеляційній скарзі Державне підприємство «СЕТАМ» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказано, що станом на дату вчинення правочину – оформлення акту про проведення електронних торгів(03.02.2016 року) виконавчий напис нотаріуса не було визнано таким, що не підлягає виконанню, і позивачем не доведено порушення Порядкуреалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронної торгів та порушення законних прав позивача в результаті проведення торгів, а тому підстав для задоволення позову у суду не було.
Іншими учасниками справи рішення суду не оскаржено.
У відзивах на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін посилаючись на його законність та обгрунтованість. 
Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу і його не подали.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_5 заперечив апеляційні скарги, просив залишити їх без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглянута у відсутності вказаних осіб.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково заявлений позов, суд першої інстанції виходив з незаконності проведення електронних торгів і порушення законних прав та інтересів позивача та наявності підстав для їх захисту. 
З даними висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки такі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі. 
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні ДВС Свалявського районного управління юстиції знаходилося виконавче провадження №47899796 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О.О. №1024 від 17.03.2014 року про звернення стягнення на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для погашення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Кредитні ініціативи”
Згідно протоколу № 142693 проведення прилюдних торгів від 29 січня 2016 року, реєстраційний номер лота 119412 — домоволодіння в складі житлового будинку житловою площею 52,8 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 було реалізовано та визначено переможця торгів ОСОБА_1 (а.с.98,99)
03 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Раточка О.Ю. складено акт про реалізацію предмета іпотеки (реєстраційний номер лот 119412) : домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.100).
ОСОБА_1 05 лютого 2016 року за реєстром №23 на дане майно видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.
       Згідно договору купівлі-продажу від 19 лютого 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г. ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Відсутність заборони та податкової застави на будинок перевірено, що стверджується витягами та інформаційними довідками, виданими ОСОБА_6 . Договір зареєстровано в реєстрі за №392 (а.с.82).
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.11.2010 року №2677-V, (надалі Закон) який регулював правовідносини з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 17 березня 2014 року, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача – заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із ч.ч.1, 4 ст 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, заначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону,здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Порядок реаліазії майна, крім окремих видів майна (цінних паперів, ювелірних та інших виробів із золота, срібла тощо) визначається Міністерством юстиції України.
На момент проведення прилюдних торгів від 29 січня 2016 року діяв Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 №2710/5.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 зазначає, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів.
Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.
З аналізу ч.1 ст 650, ч.1ст.655 та ч.4ст. 656ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
Згідно із ч.1ст. 655 ЦК України договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч.1ст 658 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст.215 ЦК України.
Матеріалами справи встановлено, що постановою Верховного Суду (справа № 306/173/16-ц провадження № 61-34054св18 ) від 31 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Виконавчий напис, вчинений 17 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О. В., яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 визнано таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В., старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Раточки О. Ю., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено. (а.с.10).
Відповідно до ч.4 ст 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Таким чином судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса від 17 березня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , за яким відкрито виконавче провадження, і за яким державною виконавчою службою здійснювалося примусове виконання та реалізація майна позивача, виданий неправомірно, та є таким, що не підлягає виконанню. 
За вказаних обставин державна виконавча служба та організатор торгів, які в даному випадку є продавцями, не мали права продажу вказаного майна позивача, а процедура реалізації майна за виконавчим документом, який судовим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, не може вважатися легітимною, та порушує законні права та інтереси позивача, оскільки його протиправно позбавлено права власності на майно. 
З врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано в цій частині задовольнив заявлений позов та захистив порушені права позивача. Доводи апеляційних скарг даних висновків суду не спростовують, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм права, які регулюють спірні правовідносини між сторонами. 
       Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. 
       Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       
       За вказаних обставни апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» залишити без задоволення.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 15 липня 2021 року.
Головуючий :
              Судді: