ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/8427/20 пров. № А/857/7727/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року (головуючий суддя: Сподарик Н.І., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення – 15.02.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
встановив:
ОСОБА_1 , 01.09.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Львівській області від 25.09.2020 № 4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »
Обґрунтовує позов тим, що наказом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 25.09.2020 № 4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу оголошено догану. Вважає, цей наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на невідповідність наказу формальним вимогам, визначеним ч. 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу» та пропущення відповідачем шестимісячного строку накладення дисциплінарного стягнення з дня виявлення дисциплінарного проступку. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідач, 17.05.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 03.09.2019, ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління Головного управління ДПС у Львівській області.
Прокуратура Львівської області, 27.07.2020 скерувала на адресу начальника Головного управління ДПС у Львівській області подання (в порядку статті 65 Закону України «Про запобігання корупції»). Згідно якого, з метою виявлення причин і умов, що сприяли вчиненню ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаного з корупцією, необхідно призначити службове розслідування, надавши оцінку правомірності дій останньої та посадових осіб уповноваженого підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції, що зобов`язані діяти в межах територіального управління ДФС, відповідно до Постанови КМУ № 706 «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013. Таке подання зареєстровано за вхідним № 12944/9 від 30.07.2020. 
Прокуратура Львівської області встановила, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду старшого державного ревізора інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, являючись відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-2 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону «Про запобігання корупції», не повідомила, у встановленому законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів при проведенні 26.03.2018, 12.06.2018, 28.09.2018, 26.11.2018, 06.03.2019, 06.06.2019, 09.09.2019,  09.12.2019 камеральних перевірок декларацій платника єдиного податку – фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (доньки), чим вчинила адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-7 КУпАП. Крім цього, при проведенні вказаних перевірок ОСОБА_1 вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. 
У поданні прокуратура покликається на рішення судів, а саме, що постановою Сихівського районного суду м. Львова визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1. ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено штраф. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 01.07.2020 постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, скасовано, а провадження у справі № 464/1500/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з пропуском строку накладення адміністративного стягнення. 
Постанова Львівського апеляційного суду від 01.07.2020 набрала законної сили.
Начальником Головного управління ДПС у Львівській області, 06.08.2020 прийнято наказ «Про проведення службового розслідування» у відповідності до п. 3 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», створено комісію для проведення стосовно старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 службового розслідування.
В ході службового розслідування встановлено, що наказом ГУ ДПС у Львівській області від 11.09.2019 № 124 «Про врегулювання конфлікту інтересів», наказом від 29.11.2017 № 5899 «Про застосування зовнішнього контролю врегулювання конфлікту інтересів» до позивача було застосовано захід зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів – усунення від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, яке стосуватиметься її близької особи – дочки ФОП ОСОБА_2 , зобов`язано позивача у випадку отримання до виконання завдання, що передбачатиме вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, що стосуватиметься ФОП ОСОБА_2 (її дочки), вживати в межах компетенції заходів, передбачених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».
За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування від 20.08.2020 №56/14.0-07.
Актом службового розслідування встановлено, що старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 не було повідомлено у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів при проведенні 26.03.2018, 12.06.2018, 28.09.2018, 26.11.2018. 06.03.2019, 06.06.2019 (під час перебування на посадах в органах ДФС) та 09.09.2019, 09.12.2019 (під час перебування на посадах в органах ДПС) камеральних перевірок декларацій платника податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (її доньки) чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.1. ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім цього, при проведенні вказаних перевірок ОСОБА_1 вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В акті викладено пропозиції комісії щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління ГУ ДПС у Львівській області Куц В.В.
ОСОБА_1 , 21.08.2020 ознайомлена із актом службового розслідування.
Начальником Головного управління ДПС у Львівській області 21.08.2020 за № 2949 виданий наказ «Про порушення дисциплінарного провадження» щодо особи ОСОБА_1 на підставі ст. 68 Закону України «Про державну службу», п. 1.1 доручення від 21.08.2020 № 5 до акта службового розслідування від 20.08.2020.
У ході розгляду дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 встановлено наявність у її діях дисциплінарного проступку, визначеного п. 2, 4, 5, 9, ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», зокрема порушено вимоги п. 1, 2, 8, 9, 10 ч. 1 ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державну службу», п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», п. 3.1, п. 3.6, п. 3.13, п. 4.4 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом Державної податкової служби України від 02.09.2019 № 52, п. 13 розділу 1, завдання і функції 1.2.33 розділу 2 Посадової інструкції старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління Головного управління ДПС у Львівській області, затвердженої в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області В. Кресяком 09.09.2019 та п. 1.2 розділу 1, п. 2.1 розділу 2 Положення про управління ГУ ДПС у Львівській області, затвердженого в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області В. Кресяком 09.09.2019.
За результатами дисциплінарного провадження комісія сформувала подання, згідно якого встановлено наявність реального конфлікту інтересів при камеральних перевірках декларацій платника податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (доньки).
Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Львівській області, 21.09.2020 щодо особи ОСОБА_1 скерувала на ім`я начальника Головного управління ДПС у Львівській області подання.
На підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління ДПС у Львівській області, 25.09.2020 прийнято оскаржуваний наказ про оголошення   ОСОБА_1 догани.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнятий у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про державну службу».
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до п. п. 6-8 ч. 1 ст. 8 Закону № 889-VІІІ, державний службовець зобов`язаний, зокрема: забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених   Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Закону № 889-VІІІ, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені   статтею 8   цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.
Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.
Частиною 1 ст. 64 Закону № 889-VІІІ передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VІІІ).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ, дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Згідно ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VІІІ, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. 
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VІІІ, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Статтею 69 Закону № 889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (ч. 1 ст. 74 Закону № 889-VІІІ).
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для застосування до державного службовця будь-якого виду дисциплінарного стягнення необхідно встановити факт вчинення ним дисциплінарного проступку, що призвело до порушення ним своїх посадових обов`язків. Дисциплінарний проступок полягає у конкретних діях чи бездіяльності, які вчинені державним службовцем протиправно та умисно, або у разі невиконання конкретних службових обов`язків. При цьому, для застосування до державного службовця дисциплінарного стягнення, факт вчинення ним дисциплінарного проступку повинен бути встановлений у передбаченому законодавством порядку, тобто на підставі пропозиції дисциплінарної комісії або подання такої комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірних правовідносинах застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, у зв`язку із порушень ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». 
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VІІ).
Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1700-VІІ, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для дисциплінарного провадження було подання Прокуратури Львівської області (в порядку ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції»), яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 є державним службовцем, а тому вона є суб`єктом, на якого поширюються положення Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання корупції».
Позивачка у своїй роботі, відповідно до п. 1.3 своєї Посадової інструкції, керується Конституцією України і законами України, актами Президента України та Кабінету міністрів України, наказами та розпорядженнями ДПС України, Регламентом роботи Головного управління ДПС у Львівській області, актами місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Іншими нормативно-правовими актами, Положенням про Дрогобицьке управління Головного управління ДПС у Львівській області, Положенням про відділ, даною посадовою інструкцією.
Відповідно до розділу 2 посадової інструкції, до основних завдань та обов`язків старшого державного ревізора-інспектора, зокрема відноситься вжиття у межах компетенції заходів щодо запобігання та протидії корупції, контроль за їх реалізацією.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що з Положенням про відділ адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління ГУ ДПС у Львівській області, Посадовою інструкцією старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління ГУ ДПС у Львівській області, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про запобігання корупції» позивачка була ознайомлена (а. с. 37, 38, 65, 76). 
Отже, враховуючи те, що при проведенні камеральних перевірок платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (близької особи - дочки), у ОСОБА_1 була суперечність між приватним інтересом, що полягав у особистій зацікавленості у сприятливому результаті таких перевірок, та її службовими повноваженнями, які мали би насамперед реалізуватись в інтересах держави, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачка мала вплив на об`єктивність та упередженість щодо прийняття рішень, а тому наведене, в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», є реальним конфліктом інтересів.
Щодо покликання скаржника на порушення відповідачем шестимісячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 65 Закону № 889-VІІІ Закону, на притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки суб`єкту владних повноважень про факт та обставини вчинення дисциплінарного проступку було відомо 03.02.2020 згідно листа ГУ ДПС у Львівській області № 1061/9/14.0-10, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, з огляду на таке.
Так, постановою Сихівського районного суду м. Львова, ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1. ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено штраф. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 01.07.2020, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, скасовано, а провадження у справі № 464/1500/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з пропуском строку накладення адміністративного стягнення. 
Разом з тим, Львівський апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Дрогобицького управління Головного управління ДПС у Львівській області, при проведенні нею камеральних перевірок декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (близької особи - дочки) мала реальний конфлікт інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 65 Закону № 889-VІІІ Закону, державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
Натомість, до ч. 2 ст. 65 Закону № 1700-VІІ, передбачено, що особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Отже, за встановлених обставин справи, в контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, на думку суду апеляційної інстанції, шестимісячний строк, передбачений ч. 3 ст. 65 Закону № 889-VІІІ, на притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не порушено, оскільки проведення службового розслідування було здійснення відповідачем відповідно до поданням Прокуратури Львівської області, на виконання вимог до ч. 2 ст. 65 Закону № 1700-VІІ.
Стосовно покликання апелянта на невідповідність наказу формальним вимогам, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу», то суд апеляційної інстанції вважає таке безпідставними, оскільки за встановлених обставин у спірних правовідносинах, порушення формальних вимог, щодо оформлення наказу суб`єкта владних повноважень саме по собі не може бути підставою для визнання його протиправним.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнятий у відповідності до вимог Закону № 1700-VІІ та Закону № 889-VІІІ.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 380/8427/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 07.07.2021.