ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 вересня 2021 року           справа №265/3617/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19 липня 2021 року (повне судове рішення складено 28 липня 2021 року у м. Маріуполь) у справі № 265/3617/21 (суддя в І інстанції Копилова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни (далі – Інспектор) про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування поданої позовної заяви посилається на те, що 23 травня 2021 року близько 21 години 16 хвилин, керуючи автомобілем CHERY AMULET, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Артема, 97 в м. Маріуполі він був зупинений Інспектором Інспектор звинуватила його в тому, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 а ПДР України та притягнула до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про  адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) застосувала адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Однак, позивач вважав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки на відеозапису, який надала Інспектор нібито зображений автомобіль з увімкненими габаритними вогнями і без увімкненого ближнього світла фар. Крім того, цей відеозапис був тьмяним, непрозорим та був показаний з нечіткою якістю зображення. Такі докази позивач вважав неналежними, тому просив суд скасувати постанову серії ЕАН №4250529 від 23 травня 2021 року, винесену відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП (далі – Спірна постанова).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19 липня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Спірну постанову винесено з повним та об`єктивним дослідженням доказів, з її змісту вбачаються фактичні обставини та докази, якими підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення. 
Також апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд безпідставно зменшив строк для подання відзиву, неналежним чином повідомивши відповідача про дату та час засідання.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судами встановлено, що 23 травня 2021 року Спірною постановою Інспектором позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він цього ж дня о 21.16 год., керуючи автомобілем CHERY AMULET, державний номер НОМЕР_1 , керував без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби та порушив п.19.1 а ПДР України, за вчинення якого накладено штраф в сумі 510 грн.
Згідно п.8.5.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.
При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України.
Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З цієї норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано суду копії документів, які підтверджують його доводи.
Однак, відповідачем в ході судового розгляду належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту скоєння позивачем зазначеного в Спірній постанові адміністративного правопорушення.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тому, доданий диск до апеляційної скарги колегія судів не приймає в якості доказів, оскільки відповідачем не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що Спірна постанова відносно   ОСОБА_1 підлягає скасуванню, за відсутності доказів, які підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно до статті ч.5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, натомість судом не дотримано такі приписи.
Так, в матеріалах справи міститься розписка щодо отримання 15 липня 2021 року УПП в Донецькій області копії ухвали суду від 25 червня 2021 року про відкриття провадження, з якої вбачається, що судове засідання призначено на 19 липня 2021 року, а також пакет документів (а.с.19).
Відповідно до статті 286 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, з огляду на скорочені строки розгляду справ цієї категорії, стверджувати про порушення судом першої інстанції норм процесуального права неможливо.

Відтак, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, інших важливих аргументів апелянтом не наведено, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни – залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19 липня 2021 року у справі № 265/3617/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 09 вересня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  Т. Г. Гаврищук  
                                                                                                                                                                                                                                        А. А. Блохін