П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  141/765/18 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух В.М.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
14 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Курка О. П.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до Вінницького  окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Відповідач своїм правом, передбаченим ст.300,304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 квітня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 згідно посвідчень серії НОМЕР_1 , виданого 24.04.2003 року та серії НОМЕР_2 виданого 20.01.1998 року є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та особою з інвалідністю 1 групи.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду №2-а-5582/07 від 17 серпня 2007 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області про визнання неправомірними дій, стягнення недоплаченої пенсії та зобов`язання продовжувати виплачувати пенсію задоволено частково, а саме:
- визнано дії управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області щодо призначення і виплати пенсії ОСОБА_1 як інваліду І групи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року без урахування розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлений статтею 65 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" №3235-ІV від 20.12.2005 року та у 2006 році: з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року складав 359 грн., а з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року - 366 грн., та згідно частини 3 статті 62 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року з 01.01.2007 року становив 383 грн. 80 коп. та з 01.04.2007 року становить 410 грн. 60 коп. неправомірними;
- зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити недоотриману ОСОБА_1 пенсію як інваліду І групи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року за період з 30.05.2006 року (включно) з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідно до статті 65 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" №3235-IV від 20.12.2005 року та у 2006 році: з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року складав 359 грн., а з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року - 366 грн., та згідно частини 3 статті 62 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року з 01.01.2007 року становив 383 грн. 80 коп. та з 01.04.2007 року становить 410 грн. 60 коп., а також враховуючи вимоги частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року, якою передбачено, що розмір пенсії позивача не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком (що станом на 17.08.2007 року становить 4106 грн.);
- зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію як інваліду І групи на підставі та в порядку Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року з урахуванням положень Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, відповідно до якого з 01.04.2007 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 410 грн. 60 коп.
Вважаючи дії відповідача щодо призначення та виплати пенсії без урахування мінімальної пенсії за віком у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком з 01 листопада 2011 року протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
а) державної пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно з статтею 50 вищевказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною 3 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Частинами 1, 2 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.
Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За приписами частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Таким чином, встановлення розміру пенсії особам постраждалим внаслідок ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС здійснюється Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду.
З матеріалів справи встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду №2-а-5582/07 від 17 серпня 2007 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити недоотриману ОСОБА_1 пенсію як інваліду І групи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року за період з 30.05.2006 року (включно) з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідно до статті 65 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" №3235-IV від 20.12.2005 року та у 2006 році: з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року складав 359 грн., а з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року - 366 грн., та згідно частини 3 статті 62 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року з 01.01.2007 року становив 383 грн. 80 коп. та з 01.04.2007 року становить 410 грн. 60 коп., а також враховуючи вимоги частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року, якою передбачено, що розмір пенсії позивача не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком (що станом на 17.08.2007 року становить 4106 грн.). Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію як інваліду І групи на підставі та в порядку Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року з урахуванням положень Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, відповідно до якого з 01.04.2007 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 410 грн. 60 коп.
Із постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2018 року вбачається, що починаючи з 30 травня 2006 року, ОСОБА_1 перераховано та виплачено пенсію на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №9827903 від 05.11.2008 року, винесеної на підставі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2007 року у адміністративній справі №2-а-5582/07.
Проте, станом на дату звернення позивача із даним позовом постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13 липня 2004 року "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та № 1293 від 27 грудня 2005 року "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" втратили свою чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210.
Вказаною постановою передбачено інший порядок нарахування пенсії учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
Здійснивши аналіз вищенаведених правових норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на даний час Кабінетом Міністрів України встановлено новий порядок нарахування та виплати пенсії учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, яким керуються у своїй діяльності органи пенсійного фонду. Відтак, здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі актів Кабінету Міністрів України, які втратили чинність, відповідач не має законних підстав.
Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/4267/19-а від 02 квітня 2020 року.
Також при вирішені даного спору, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, в рішенні Європейський суд з прав людини у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України" (заява № 43331/12) вказав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах "Аррас та інші проти Італії" (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та "Сухобоков проти Росії" (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року). У цій справі національні суди дійшли висновку, що сума пенсійних виплат була зменшена після внесення змін до відповідних законодавчих актів. Щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавства, Суд констатує, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.
З огляду на вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду №2-а-5582/07 від 17 серпня 2007 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо доводів клопотання позивача надісланого до суду 26 квітня 2021 року, колегія судів зазначає наступне.
У відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 5 вказаної статті визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Як вбачається з прохальної частини клопотання, вимоги, які в ньому викладені є іншими, ані ж ті які були заявлені в адміністративному позові, та не були предметом дослідження в суд першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє подане позивачем клопотання за його безпідставністю.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи наведені апелянтом аргументи, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам,  у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Сторчак В. Ю.