ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5907/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2020  (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1      до  Головного управління ДПС у Запорізькій област   про визнання протиправною та скасування вимоги від 07.08.2020р. №Ф-28587-50 про сплату боргу (недоїмки),- 

в с т а н о в и В:

У  серпні 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду    надійшла позовна  заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) відповідача №Ф-28587-50 від 07.08.2020 щодо відповідача.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасувано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-28587-50 від 07.08.2020 щодо ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) щодо   ОСОБА_1 з урахування висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач   подав  апеляційну скаргу, в якій просив прийняти нове рішення ,  яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.  
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ФОП ОСОБА_1 знаходиться на обліку як фізична особа -підприємець та має статус фізичної особи-підприємця та як ФОП повинна регулярно подавати звітність та сплачувати ЄСВ незалежно від отримання доходу (прибутку) у розмірі не меншому мінімального страхового внеску.  

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР),   ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) була зареєстрована як фізична особа-підприємць з 16.02.2011, про що в ЄДР внесено запис Дата запису: 16.02.2011 Номер запису: 21030000000063166. Відповідно до інформації з ЄДР підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена Дата запису: 02.09.2019, Номер запису: 21030060004063166
Згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які проводять незалежну професійну діяльність):
- нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2018  по 31.12.2018 в сумі - 15819,54 грн, в тому числі:
- 09.02.2018 в сумі 8448,0 грн за 2017 рік (Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік);
- 19.04.2018 в сумі 2457,18 грн за І кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП. в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
- 19.07.2018 в сумі 2457,18 грн за II кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
- 19.10.2018 в сумі 2457,18 грн за III кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
ОСОБА_1 сплату єдиного внеску за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не здійснювала, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 15819,54 грн.
Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, в сумі - 10719,72 грн, в тому числі:
- 21.01.2019 в сумі 2457,18 грн за IV кв-л 2018 року (Нараховано ЄВ ФОП. в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
- 19.04.2019 в сумі 2754,18 грн за І квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
- 19.07.2019 в сумі 2754,18 грн за II квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);
- 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн за III квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам).
ОСОБА_1 сплату єдиного внеску за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 не здійснювала, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 26539,26 грн.
Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2020 по дату надання відзиву на позов в сумі - 2754,18 грн в тому числі:
- 30.07.2020 в сумі 2754,18 грн за IV квартал 2019 року нараховано платником самостійно основного платежу по строку (декларація термін сплати поточний рік) Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування                № 30422444 від 30.07.2020 термін сплати 30.07.2020.
На зазначену суму недоїмки, контролюючим органом була прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.04.2020 №Ф-101204-56, яку було надіслано на адресу позивача.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08 липня 2010 року    (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі по тексту - Закон №2464) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до пункту 4 частини 1    статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Пунктом 1 частини 2    статті 6 Закону №2464     встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно із частиною 5    статті 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
За правилами пункту 2 частини 1    статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої    статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
За приписами частини 8    статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої    статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Частиною 12    статті 9 Закону №2464    встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними    Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена    Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції    наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №469) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі по тексту - Інструкція).
За приписами пункту 1 розділу VI Інструкції до платників, які не виконали визначені    Законом    обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Пунктом 2 розділу VI Інструкції встановлено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені    Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених    Законом, є недоїмкою.
Згідно із пунктом 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного внеску було визначено контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням ПК України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Як вбачається з матеріалів справи,  згідно даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування  Індивідуальні відомості про застраховану особу, форми ОК-5 позивач з січня 2017 року по червень 2017 року була працевлаштована (отримувала виплату або допомогу) в Управлінні праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 3757859).
Таким чином,  суд першої інстанції вірно дійшов  висновку, що  контролюючим органом неправомірно нараховано суму єдиного внеску за період працевлаштування (отримання допомоги) позивача, а саме з 01.01.2017 по 30.06.2017.
          Щодо нарахування єдиного внеску за період з 01.07.2017 по 02.09.2019 (дата припинення підприємницької діяльності), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 42 Господарського кодексу України  підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Отже, з врахуванням  змін у   статті 7 Закону № 2464-VІ   суд зазначає, що починаючи з 01.01.2017, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої   Законом № 2464. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Таким чином, відповідачем було сформовано спірну вимогу у встановленому законом порядку.
          Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Фещенко Миколою Леонідовичем договір про надання правової допомоги від 13.08.2020 №030126 
Згідно  довідки №190829SU7234507 АТ КБ 2Приватбанк", адвокат Фещенко М.Л. має відкритий рахунок в АТ ККБ "Приватбанк". Згідно меморіального ордеру №@2PL206792 від 14.08.2020  позивачем перераховано витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, зарахування підтверджено квитанцією №0.0.1801182532.1 від 14.08.2020. Детальний розрахунок наведений у додатковій угоді №1 від 13.08.2020.
З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції вірно  дійшов висновку, що з врахуванням складності спору,  на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій    судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст.  243, ст.  308, ст.  311, ст.  315, ст.  316 КАС України  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області   - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. - залишити без змін.
                      Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова