ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року	Львів	Справа № 500/1799/20 пров. № А/857/6753/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гуляка В.В., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення   Тернопільського окружного адміністративного суду   від 04 лютого 2021 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області    про визнання протиправним та скасування наказу №374-к від 18.06.2020, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Подлісна І.М.,
час ухвалення рішення: 12:03:59,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення: 09.02.21 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просив суд про визнання протиправним та скасування наказу №374-к від 18.06.2020, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Рішення мотивоване тим, що у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніше, ніж за сім календарних днів (ст. 33 Закону «Про державну службу»). Національне агентство України з питань державної служби у своєму роз`ясненні від 15.09.2017 №30-р/з наголосило, що Законом не передбачено скорочення вже встановленого строку випробування. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що випробувальний термін встановлюється з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. У разі встановлення роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника. При цьому сам термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення за результатами випробування є незадовільний результат випробування. Таким чином, при проведенні процедури звільнення Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, на думку суду першої інстанції, дотримано вимоги Закону України «Про державну службу», та враховано власні повноваження щодо прийняття рішень по керівнику структурного підрозділу Головного управління.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не містить жодних висновків з приводу правомірності виконуваних позивачем завдань, належності виконання таких, а також з приводу відсутності посадової інструкції завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції ГУ Держгеокадастру у ТО. Також скаржник вказує, що дискреційність повноважень державного органу не може бути перепоною для надання судом оцінки рішенням, діям чи бездіяльності органу.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.04.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача сектором запобігання та виявлення корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, з встановленням випробувального терміну строком три місяці згідно наказу Головного управління від 25.03.2020 № 134-к.
Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України «Про державну службу» служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначена на посаду державної служби, а також ознайомлює державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією. Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства, 06.04.2020 у день призначення ОСОБА_1 управління персоналом Головного управління не ознайомило його під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією.
Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про державну службу» на строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. 06.04.2020 Позивачу для ознайомлення були надані завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача сектору запобігання та виявлення корупції (далі - Завдання), які були затверджені в.о. начальника Головного управління ОСОБА_2 . Зміст та обсяг зазначених вище завдань мав відповідати посадовим обов`язкам позивача.
Так, 10.06.2020 в.о. начальника Головного управління ОСОБА_3 затверджено зміни до п. 2 Завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції. Підставою внесення змін слугувала доповідна записка позивача від 04.06.2020 № 1045/3- 20-0.15 стосовно інформування про виконання завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача.
Проте, 03.06.2020 в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Безкоровайним З.Г. направлено лист до Держгеокадастру, зокрема начальнику управління запобігання та виявлення корупції (вих. № 21-19-0.1-3292/2-20) щодо погодження звільнення завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції до завершення випробувального терміну у зв`язку із невідповідністю займаній посаді. За результатами розгляду вказаного подання до Головного управління 11.06.2020 року надійшов від Держгеокадастру лист - Погодження (вх. № 21-1998/0/1-20)
Отже, зважаючи на отримане погодження центрального органу, 11.06.2020 року Головним управлінням в порядку частини 6 статті 35 Закону України «Про державну службу» попереджено позивача про майбутнє звільнення на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону. 18.06.2020 року позивача звільнено із займаної посади та проведено фінансовий розрахунок. Суд зауважує, що в тексті наказу вказано підставу його видачі, а саме лист Держгеокадастру від 10.06.2020 № 22-28-0.12-5275/2-20, який вміщував посилання на подання Головного управління від 03.06.2020 вих. № 21-19- 0.11-3292/2-20.
Не погодившись із діяннями відповідача, позивач вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.06.2020 №374-к «Про звільнення ОСОБА_1 » є необґрунтованим, безпідставним, а як наслідок свавільним та протиправним - таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з частинами другою, третьою статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Статтею 35 Закону № 889-VIII передбачено, що в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.
При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим.
На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату.
Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців.
У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право суб`єкта призначення на повторне визначення переможця конкурсу.
Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки.
Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів.
У разі якщо строк випробування закінчився, а державного службовця не ознайомлено з наказом про його звільнення з посади державної служби, він вважається таким, що пройшов випробування.
В силу пункту 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).
Приписами частини першої статті 87 Закону № 889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; ліквідація державного органу; встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Відповідно до частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.
Суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.
З аналізу вищенаведених норм випливає, що у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніше, ніж за сім календарних днів (ст. 33 Закону «Про державну службу»). 
06.04.2020 року в.о. начальника Головного управління Таванець С.М. затвердив завдання завідувачу сектору запобігання та виявлення корупції ОСОБА_1 із визначеним строком виконання на час випробування. Позивачу в день призначення було доведено до відома управлінням персоналу Правила внутрішнього службового розпорядку, що підтверджується особистим підписом позивача в Особовій картці державного службовця (п. 15.5.3) та положення про Сектор запобігання та виявлення корупції Головного управління, затверджений наказом Головного управління від 05.01.2017 № 1-к. В подальшому, під час перебування на посаді, позивач з метою приведення у відповідність Положення про очолюваний підрозділ ініціював відповідні зміни, як наслідок 20.05.2020 Головним управлінцем прийнято наказ за № 100 "Про затвердження Положення про Сектор запобігання та виявлення корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області". Згодом, 10.06.2020 в.о. начальника Головного управління Безкоровайним З.Г. затверджено зміни до п. 2 Завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції. Підставою внесення змін слугувала доповідна записка позивача від 04.06.2020 № 1045/3- 20-0.15 стосовно інформування про виконання завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача.
03.06.2020 в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Безкоровайним З.Г. направлено лист до Держгеокадастру, зокрема начальнику управління запобігання та виявлення корупції (вих. № 21-19-0.1-3292/2-20) щодо погодження звільнення завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції до завершення випробувального терміну у зв`язку із невідповідністю займаній посаді, що узгоджується з вимогами статті 87 Закону України «Про державну службу».
11.06.2020 року Головним управлінням в порядку частини 6 статті 35 Закону України «Про державну службу» попереджено позивача про майбутнє звільнення на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону у відповідності до листа Держгеокадастру від 10.06.2020 № 22-28-0.12-5275/2-20, який вміщував посилання на подання Головного управління від 03.06.2020 вих. № 21-19- 0.11-3292/2-20.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що випробувальний термін встановлюється з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. У разі встановлення роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі, він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника. При цьому сам термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення за результатами випробування є незадовільний результат випробування. Відповідні обґрунтування, зазначені у листі в.о. начальника Головного управління Безкоровайним З.Г. (вих. № 21-19-0.1-3292/2-20 від 03.06.2020), не були відхилені та погоджені органом, який приймає рішення про погодження призначення та звільнення із посади (Держгеокадастр). Таким чином, при проведенні процедури звільнення Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області дотримано вимоги Закону України «Про державну службу», та враховано власні повноваження щодо прийняття рішень по керівнику структурного підрозділу Головного управління.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 04 лютого 2021 року у справі № 500/1799/20 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	В. В. Святецький 	
Повне судове рішення складено 19.08.2021 року