СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р.                                                                           Справа № 917/53/21  

          Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д. , суддя  Здоровко Л.М., 
за участю секретаря судового засідання  Дзюби А.О.,

за участю представників: 
від Прокуратури Харківської області: прокурор Хряк О.О. -   на підставі службового посвідчення від 08.02.2021 №059740; 
від Міністерства оборони України: старший офіцер Східного територіального юридичного відділу підполковник юстиції Мазур Л.Б. – на підставі витягу з ЄДРПОУ та наказу;
від  ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА»: Репало Д.О., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.06.2012 №1233) - на підставі ордера від 05.09.2021 №1046334;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава,
на ухвалу   Господарського суду Полтавської     області          від  06.07.2021 (суддя Киричук О.А.), постановлену в приміщенні Господарського суду Полтавської області в м. Полтаві об 11 год 49 хв, повний текст якої складений 12.07.2021,
у справі № 917/53/21
за позовом: Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м.Полтава, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ,
до 1-го відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави,          м.Полтава, 
до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА», м.Полтава,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, м.Полтава,
про визнання недійсними результатів          державної закупівлі та договору підряду,

                                                    ВСТАНОВИЛА:

13.01.2021 заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави та ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» про визнання недійсними результатів          закупівлі, проведеної Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави, що оформлені протоколом засідання тендерного комітету від 15.10.2020 №13, згідно якого переможцем відкритих торгів на закупівлю робіт по об`єкту «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27, їдальня, м. Полтава в/м №20» шифр 19-80» визнано ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» із ціною 44229257,66грн; визнання недійсним договору підряду від 29.10.2020 №394, укладеного між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави та ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» (т.1,а.с.1- 58).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №917/53/21 позов залишено без розгляду (т.3,а.с.204-207).
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що 07.12.2020 Полтавською обласною прокуратурою направлено на адресу Міністерства оборони України повідомлення про порушення Закону України «Про публічні закупівлі» та необхідність вжиття заходів щодо захисту інтересів держави. 13.01.2021, не отримавши відповіді,    прокуратурою поданий позов, однак з урахуванням новорічних свят та поштового пробігу,    суд не вважає, що впродовж зазначеного строку у Міністерства оборони України була можливість відреагувати на вказане порушення, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій, зокрема, подання позову або обґрунтованого повідомлення про відсутність порушення. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що у статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі» визначений перелік уповноважених органів, які здійснюють державне регулювання та контроль у сфері закупівель, а отже захищати інтереси держави у спірних правовідносинах повинні, насамперед спеціально уповноважені органи, які наділені відповідними повноваженнями. Однак, заступником керівника Полтавської обласної прокуратури при зверненні до суду із позовом не наведено причин, які перешкоджають захисту інтересів держави спеціальними суб`єктами владних повноважень, зокрема, не зазначено чи здійснювали свої повноваження щодо захисту інтересів держави спеціально уповноважені органи та якщо здійснювали, то чи є належним таке здійснення. Суд дійшов висновку, що внаслідок встановлення відсутності відповідних повноважень у Міністерства оборони України, останнє не може бути позивачем у цій справі, а тому доводи прокурора, наведені в обґрунтування наявності підстав для представництва, є необґрунтованими.   
         
Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та 22.07.2021 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021, справу №917/53/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що 07.12.2020 на адресу Міністерства оборони України надіслано повідомлення (лист) №15/2-92вих.20, в якому зазначено про порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час процедури закупівлі UA-2020-08-27-007477-с «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27, їдальня, м. Полтава, в/м №20», шифр 19-08», яка проведена Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави, та запропоновано вжити заходів щодо захисту інтересів держави. Після спливу місячного строку Полтавська обласна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави та ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» про визнання недійсними результатів закупівлі. 18.01.2021 до прокуратури надійшов лист від Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України, який датований 05.01.2021, зі змісту якого вбачається, що Міністерство оборони України не має наміру реагувати на виявлені прокуратурою порушення. Таким чином, на думку скаржника, уповноважений державою орган       на здійснення повноважень у спірних правовідносинах упродовж розумного строку не вжив і станом на цей час не вживає належних заходів щодо захисту інтересів держави, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

У відзиві на апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду від 06.07.2021 у справі №917/53/21 - без змін. 
При цьому зазначає, що органи військового управління Міністерства оборони України та Збройних Сил України не наділені повноваженнями щодо відміни та скасування рішення тендерного комітету. Крім того, зазначає, що станом на момент звернення з позовом (13.01.2021) до Полтавської обласної прокуратури від Міністерства оборони України не надходило відповіді на лист від 07.12.2020. Також зазначає, що захищати інтереси держави у спірних правовідносинах повинні насамперед спеціально уповноважені органи, які наділені відповідною процесуальною дієздатністю, а отже, на думку 1-го відповідача, Міністерство оборони України не може бути позивачем у цій справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» зазначило про відсутність підстав у прокурора  для звернення з цим позовом, оскільки ніхто не звертався до прокуратури з відповідним проханням; участь прокурора у цій справі порушує «справедливий баланс інтересів сторін»; Міністерство оборони України не позбавлено можливості самостійно, в установленому законом порядку, звертатися до суду; прокурор не може діяти всупереч волі позивача, який повідомив суд, що не підтримує поданого прокурором позову. Крім того, вказує на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 для розгляду справи №917/53/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М.,  судді Гези Т.Д.

Північно-східним офісом Держаудитслужби та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави подані клопотання про розгляд справи без участі їх представників. 
Вказані клопотання підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції, як такі, що не суперечать вимогам Господарського процесуального кодексу України. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021, справу №917/53/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник позивача заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №917/53/21 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення. При цьому зазначила, що Міністерство оборони України не наділено повноваженнями щодо відміни та скасування рішення тендерного комітету. При цьому вказала на те, що  відкриті торги, які є предметом оскарження, проведені у відповідності вимог чинного законодавства. 
Представник ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА», який прийняв участь в судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» поза межами приміщення суду, також заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого господарського суду від 06.07.2021 у справі №917/53/21 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. 
1-й відповідач та третя особа належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, проте не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні.
Враховуючи належне повідомлення учасників справи про час та місце засідання суду, а також те, що явка сторін не була визнана судом обов`язковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників 1-го відповідача та третьої особи, які просили розглядати справу за їх відсутності,  за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши прокурора, представників позивача та 2-го відповідача,  перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню   з огляду на таке.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними результатів закупівлі, проведеної Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави, що оформлені протоколом засідання тендерного комітету від 15.10.2020 №13, згідно якого переможцем відкритих торгів на закупівлю робіт по об`єкту «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27, їдальня, м. Полтава в/м №20» шифр 19-80» визнано ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» із ціною 44229257,66грн; визнання недійсним договору підряду від 29.10.2020 №394, укладеного між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави та ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008    № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини 3 статті 4 ГПК України    до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно із частиною 3 статті 41 ГПК України    у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України    у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, в пункті 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України «Про прокуратуру».
Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. 
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
Таким чином, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
У постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №915/162/19 зазначено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі №911/980/18 також зазначив, що про прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).
У пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020    у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні, насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рішенні від 05.06.2019    № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор зазначив, що одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія, об`єктивне та неупереджене визначення переможця закупівель; правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес. Порушення інтересів держави є незаконні дії та рішення замовника - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави, які виражаються у необ`єктивній оцінці пропозицій учасників, неправомірному виборі переможця торгів та укладення економічно невигідного договору, що, як наслідок, є порушенням принципів максимальної економії, об`єктивного  та неупередженого визначення переможця закупівлі. Прокурор вважає, що відповідно до статті 28 Закону України «Про державні органи виконавчої влади», статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» компетентним суб`єктом щодо захисту інтересів держави є Міністерство оборони України. Полтавська обласна прокуратура 07.12.2020 надіслала на адресу Міністерства оборони України повідомлення про виявлення порушення при проведенні публічної закупівлі, яка є предметом оскарження, та зазначила про необхідність вжиття заходів щодо захисту інтересів держави. Однак, компетентний орган протягом розумного строку не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, що стало підставою звернення прокурора з цим позовом. 
До позовної заяви прокурором наданий лист Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 03.12.2020, яким повідомлено начальника відділу Полтавської обласної прокуратури, що за результатами опрацювання наявної інформації встановлено, що тендерним комітетом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави визначено переможцем процедури закупівлі учасника ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА», однак тендерна пропозиція цього учасника не відповідала кваліфікаційним критеріям статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі». Крім того, зазначено про  встановлені порушення, що вплинули на результати закупівлі в сумі 44229257,66грн, а тому виконання зобов`язань за договором підряду від 29.10.2020 №394 може призвести до неякісного виконання робіт, неможливості виконати роботи у визначені договором строки (т.1,а.с.155,156).          
З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2020 Полтавська обласна прокуратура звернулась до Міністерства оборони України з листом, в якому зазначила, що за результатами моніторингу порталу Уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» виявлені порушення у сфері публічних закупівель, допущені посадовими особами Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави, що можуть призвести до нераціонального використання бюджетних коштів. Одночасно зазначила, що за результатами проведення процедури закупівель, тендерним комітетом замовника відхилено найбільш економічно вигідні пропозиції та 15.10.2020 визначено переможцем закупівлі ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА». Також прокуратура вказала на те, що вказане повідомлення направляється в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою повідомлення про наявність порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів реагування для їх поновлення (т.1,а.с.50,51).
Листом від 05.01.2021 №370/2/50 Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України повідомило Полтавську обласну прокуратуру, що у Збройних Силах України, в межах компетенції та повноважень, розглянуто лист Полтавської обласної прокуратури щодо проведення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави закупівлі робіт по об`єкту «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27» (їдальня)» у військовому містечку №20 м. Полтава». За результатами розгляду матеріалів, викладених у системі «Прозоро», встановлено, що процедуру закупівлі робіт по вказаному об`єкту проведено у відповідності до вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель. Крім того, у листі зазначено, що органи військового управління Міністерства оборони України та Збройних Сил України не наділені повноваженнями щодо відміни та скасування рішення тендерних комітетів військових частин, установ та організацій Збройних Сил України. Також зазначено, що у разі виявлення Полтавською обласною прокуратурою фактів порушень КЕВ м. Полтави вимог чинного законодавства під час проведення зазначеної процедури закупівель запропоновано вжити необхідних заходів прокурорського реагування щодо захисту інтересів держави та притягнення до відповідальності винних осіб (т.1,а.с.82).
Зі змісту листа від 05.01.2021 №370/2/50 вбачається, що Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України не вбачає порушень Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава вимог чинного законодавства при проведенні тендеру з закупівлі робіт по об`єкту «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27» (їдальня)» у військовому містечку №20 м. Полтави, а, відповідно, і порушень інтересів держави в особі Збройних Сил України.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сам факт невжиття Міністерством оборони України протягом тривалого часу (протягом місяця) заходів зі звернення до суду з відповідним позовом та повідомлення прокуратури про відсутність порушень  Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави вимог чинного законодавства при проведенні 15.10.2020 тендеру з закупівлі робіт по об`єкту «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27» (їдальня)» у військовому містечку №20 м. Полтава” на визначення переможця відкритих торгів є свідченням бездіяльності у захисті інтересів держави у сфері публічних закупівель, оскільки за наявності листа Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 03.12.2020, в якому зазначено, що тендерна пропозиція ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» не відповідала кваліфікаційним критеріям статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі», а встановлені порушення  вплинули на результати закупівлі в сумі 44229257,66грн, що може призвести до неякісного виконання робіт, неможливості виконати роботи у визначені договором строки, та листа Прокуратури Полтавської  області щодо виявлених нею порушень, правомірність/чи неправомірність дій може встановити лише суд. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що надання відповіді Прокуратурі Полтавської області через місяць з моменту отримання листа з інформацією про порушення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави законодавства при проведенні державних закупівель, з урахуванням специфіки спірних правовідносин, є порушенням розумного строку, оскільки договір підряду укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави та ТОВ «ТЕХНОБУД-УКРАЇНА» ще 29.10.2020, тобто він має виконуватись, зокрема, мають проводитися роботи з капітального ремонту військової будівлі №20/27, зволікання з розглядом питання щодо захисту інтересів держави може призвести до  виникнення нових спорів між цими сторонами договору та позбавить права військовослужбовців на належні умови проживання та харчування. 
          Висновок місцевого господарського суду про відсутність у Міністерства оборони України впродовж строку з 07.12.2020 до 13.01.2021 можливості відреагувати  на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій на виправлення ситуації, є передчасним, оскільки не підтверджений жодними доказами, ґрунтується виключно на припущеннях. При цьому, як позивач, так і місцевий господарський суд не зазначили, що саме позбавило Міністерство оборони України можливості своєчасно відреагувати на стверджувальне порушення прокурора.

Відповідно до частини 4  статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі»  Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Частиною 3 статті 10 Закону України «Про Збройні Сили України» встановлено, що Міністерство оборони України: забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

У пункті 5 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 N 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 N730), зазначено, що Міноборони з метою організації своєї діяльності: забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів і матеріальних ресурсів, в тому числі тих, що передбачені для реалізації проектів, виконання програм, зокрема міжнародних; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених органами державного фінансового контролю та правоохоронними органами.
Враховуючи викладене, Міністерство оборони України також може здійснювати контроль щодо законності закупівель за бюджетні кошти, однако лише з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. 
Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Зважаючи на те, що Міністерство оборони України навіть після отримання листа про порушення інтересів держави під час здійснення публічної закупівлі, (відкритих торгів з закупівлі робіт «Капітальний ремонт військової будівлі №20/27, їдальня, м. Полтава, в/м №20, шифр 19-08» за державні кошти) не планувало звертатися до суду, а після звернення Полтавської обласної прокуратури з позовом в інтересах Міністерства оборони України  його не підтримує та вказує на відсутність у нього повноважень щодо скасування результатів торгів, в сукупності може свідчити про  бездіяльність цього органу щодо захисту інтересів держави.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України).
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду зазначено про її звернення до Міністерства оборони України  в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», надано докази того, що Міністерство  оборони України не вбачає порушення інтересів держави у спірних правовідносинах та не бажає здійснювати їх захист, звертатись до суду з відповідним позовом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про дотримання прокурором визначеної статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що свідчить про підтвердження підстав для представництва інтересів держави у суді.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної    інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене,  колегія суддів Східного  апеляційного господарського суду вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, є обґрунтованими, а апеляційна скарга - такою, що підлягає до задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №917/53/21 слід скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та передати справу №917/53/21 на розгляд до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 271, 273, п.6 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст.277,   ст.ст.    280 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд
                                                                                                                                       
   ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава, задовольнити.
2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №917/53/21 скасувати та направити справу для  розгляду до Господарського суду Полтавської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 16.09.2021. 

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко