УХВАЛА
06 липня 2021 року
м. Київ
справа №128/3125/20
провадження №51-2294ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                                    від 25 січня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 квітня                   2021 року,
встановив: 
05 червня 2021 року засуджений ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 втретє звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення.
Так, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня                          2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку знаходження в установах попереднього ув`язнення                       у строк покарання за ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII), призначеного вироком Деснянського районного суду                       м. Києва від 23 червня 2016 року.
Вінницький апеляційний суд від 16 квітня 2021 року вказане рішення районного суду залишив без змін.
У касаційній скарзі скаржники порушують питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. Вказують на безпідставність відмови судів обох інстанцій у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання,                                     призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня                  2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та просять касаційний суд застосувати до нього положення                   ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх  перегляду в апеляційному порядку,                           а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Право на оскарження судових рішень в касаційному порядку не є абсолютним. Так, згідно п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України  однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, і лише                           у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення 
Положеннями ст. 539 КПК визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
За змістом статей 424 та 539 КПК, судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, касаційному оскарженню не підлягає.
Вирішення клопотань про перерахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до  ст. 436 КПК до повноважень суду касаційної інстанції не належить.
Окрім цього, як убачається з наявних у суді касаційної інстанції матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 вже зверталися до Верховного Суду з аналогічною касаційною скаргою на вказані судові рішення, в результаті розгляду якої з цих самих підстав колегією суддів Верховного Суду ухвалами від 12 та 25 травня 2021 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Таким чином, оскаржувані судові рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції. 
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 квітня 2021 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                         ОСОБА_3