П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3484/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Томчук Андрій Валерійович  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
15 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій останній просив:

- визнати протиправними дії щодо не нарахування та не виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 27.02.2020;

- стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 27.02.2020 у сумі 138 221,65 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.05.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.02.2020 - березень 2018 року.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2020, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020, адміністративний позов задоволено частково. 

3. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 01.03.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з  22.05.2017 по 01.03.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. 12.03.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 23.09.2020 у справі №120/3484/20-а за нововивленими обставинами. 

5. У поданій заяві заявник просив суд:

5.1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 27.02.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4236, 45 грн. відповідно до абзаців 4,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою  КМУ від 17.07.2003 №1078;

5.2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення  4236,45 грн.  за період з 01.03.2018 по 27.02.2020 включно в сумі 101382, 61 грн. відповідно до абзаців 4,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою  КМУ від 17.07.2003 №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору  та із одночасною компенсацією сум ПДФО , що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44.

6. В обґрунтування поданої заяви представник заявника  вказав, що отримавши відповідь В/ч НОМЕР_1 від 02.03.2021 позивач дізнався, що на виконання рішення суду від 23.09.2020 у справі №120/3484/20-а, відповідачем нараховано та виплачено на користь позивача за лютий 2018 року - 4258,75 грн. індексації грошового забезпечення. Вказане, на переконання представника заявника, свідчить про наявність нововиявлених обставин та про право позивача на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4236,45 за період з 01.03.2018 по 27.02.2020.

7. Ухвалою від 12.05.2021 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2020 в адміністративній справі № 120/3484/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Призначено заяву до судового розгляду на 25.05.2021.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. 25 травня 2021 року ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.     

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його заяву.

10. Апелянт зазначив, що  на виконання рішення суду від 23.09.2020 у справі №120/3484/20-а, відповідачем нараховано та виплачено на користь позивача за лютий 2018 року - 4258,75 грн. індексації грошового забезпечення.  Вказане свідчить про наявність нововиявлених обставин та про право позивача на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4236,45 за період з 01.03.2018 по 27.02.2020 роки.  

ІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ           

11 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.            

12.  Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2020, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 01.03.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з  22.05.2017 по 01.03.2018  з урахуванням базового місяця січень 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13. В  свою чергу предметом спору у даній справі були позовні вимоги  про: 1) визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 27.02.2020; 2) стягнення індексації грошового забезпечення за період з 22.05.2017 по 27.02.2020 у сумі 138 221,65 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.05.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.02.2020 - березень 2018 року.

14. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо спірного періоду з березня 2018 року по листопад 2018 року, суд виходив з того, що 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

15. Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

16. Дана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

17. Як встановлено судом з картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за період з березня по листопад 2018 року, починаючи з березня 2018 року посадовий оклад апелянта збільшився та становив 4370 грн. (до березня 2018 року посадовий оклад позивача становив 1030 грн.).

18. Таким чином, з 01.03.2018 року повністю змінено розмір в сторону збільшення грошового забезпечення апелянта в розумінні Законів України « Про індексацію грошових доходів населення» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

19. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. Цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Проте коли настане право на індексацію грошового забезпечення, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту індексу споживчих цін.

20. Відповідно до абзацу першого пункту    п`ятого Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

21. Таким чином, враховуючи норми пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення йому не нараховується.

22. Разом з тим, згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

23. Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року не було.

24. При цьому суд встановив ту обставину, що за період з 01.12.2018 по 27.02.2020, починаючи з грудня 2018 року по лютий 2020 року апелянту нараховувалася та виплачувалася індексація його грошового забезпечення.

25. Колегія суддів враховує, що необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

 1. існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

 2. на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

 3. істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

26. За приписами пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

27. Так, нововиявленими слід вважати обставини, які зокрема: 1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були встановлені судом; 2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

28. Колегія суддів зазначає, що істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

29. Отже, умовами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору, станом на час звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

30. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору, не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

31. Колегія суддів зауважує, що перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

32. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

33. Колегія суддів наголошує, що новий розгляд справи, що використовується для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не повинен використовуватись як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

34. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

35. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

36. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від   03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а.

37. В постанові від 02.03.2021  у справі № 808/1716/18 ВС вказав, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

38. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

39. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

40. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №120/3484/20-а, обставини спору встановлювалися, зокрема, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.02.2020 у сумі 138 221,65 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.05.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.02.2020 - березень 2018 року.

41. При цьому, судом у даному рішенні встановлено щодо відсутності у апелянта права на нарахування та виплату індексації з 01.03.2018 по 27.02.2020 та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за період з 01.12.2018 по 27.02.2020, оскільки починаючи з грудня 2018 року по лютий 2020 року апелянту нараховувалася та виплачувалася індексація його грошового забезпечення.

42. Відтак, обставини, наведені апелянтом у поданій заяві, не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

43. Щодо інших доводів апелянта, то колегія суддів зауважує, що такі доводи свідчать про намір заявника переконати суд здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи № 120/3484/20-а,

44. Натомість, частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

45. Отже обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

46. Таким чином, інші обставини, що повідомлені заявником також не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

47. Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

48. За нормами статей 1 та 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

49. Зокрема, як убачається з рішень ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Pravednaya v. Russia» (Праведна проти Росії), та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Popov v. Moldova» № 2(Попов проти Молдови № 2), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

50. У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким, у разі остаточного вирішення спору судами, їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

51. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії) та від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

52. Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України суд за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

53. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

54. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

55 . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

56. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

57 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

58. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного             застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б             підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу   ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
          Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.