ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року  
м. Черкаси   
справа № 691/67/21,  провадження № 22-ц/821/1605/21 категорія: 304090000   		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Бородійчука В.Г.,
суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
відповідач: ОСОБА_1 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у складі: головуючого судді Савенко О.М., дата складання повного тексту не вказано. 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року представник АТ КБ «Приватбанк» Гребенюк О.С. (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.06.2019 року.
Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 28.08.2019 року отримав карту типу: Преміальна карта Platinum (кредитний ліміт до 100 000 грн.)
У порушення умов кредитного договору, а також норм цивільного права, відповідач зобов`язання, за вказаним договором, належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15 грудня 2020 року виникла заборгованість у сумі 125669,16 грн., яка складається із:
109267,07 – заборгованість за кредитом;
в т.ч. 92902,93 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту;
16364,14 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
4777,35 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками;
11624,74 грн. – заборгованість за простроченими відсотками;
0,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
0,00 грн. – нарахована пеня;
0,00 грн. – нараховано комісії
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 125669,16 грн. за кредитним договором № б/н від 24.06.2019 року та судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24 червня 2019 року в сумі 125669,16 грн. станом на 14 грудня 2020 року. 
Вирішено питання про судовий збір.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач на підставі наданих до суду доказів, довів невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а відповідач, в силу наведених обставин, пов`язаних із не реалізацією своїх процесуальних прав визначених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, слід вважати, що позов визнав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У липні 2021 року ОСОБА_1 подав до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просить рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року скасувати та ухвалите нове, яким відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.
Вказує, що АТ КБ «Приватбанк», направляючи до суду першої інстанції позовну заяву з додатками, надав суду недостовірні докази, які базуються на нереальних та не правдивих даних, і оригінали яких не пере провірялися.
Зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.
Вказує, що в обґрунтування позовних вимог, позивач долучив до позовної заяви виписку за договором № б/н на ім`я ОСОБА_3 станом на 17.12.2020 року із якої вбачається, що з 07.08.2018 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 47 000,00 грн. Із копії довідки, якою обґрунтовано позовну заяву, вбачається, що старт вказаного карткового рахунку, за яким здійснюється стягнення проведено 07.08.2018 року.
Натомість, судом першої інстанції було встановлено, що спірні правовідносини виникли на підставі Анкети-заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, зокрема що апелянт 24.06.2019 року звернувся до позивача про отримання споживчого кредиту шляхом безготівкового перерахунку коштів на картковий рахунок.
Проте, на переконання апелянта із наданих позивачем доказів не надається можливим встановити на підставі яких документів між сторонами виникли договірні відносини крім того, не доведено обставини, про отримання споживчого кредиту на підставі Анкети-заяви № б/н від 24.06.2019 року.
Водночас, апелянт звертає увагу, що у Виписці станом на 17.12.2020 року взагалі не відображено встановлення ліміту 28.08.2019 року у розмірі 64 000,00 грн.
Також суду не надано доказів того, що картка № НОМЕР_2 , з якої відбувається списання коштів, була видана Апелянту, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії картки, що є істотними умовами договору.
Суд першої інстанції дійшов суперечливого, та такого, що ґрунтується на припущеннях висновок про наявність правових підстав для стягнення на користь банку 16 401,00 грн. процентів за користування кредитом. Адже, у наданій банком Анкеті-заяви сторонами не погоджений розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами.
Крім того, із паспорту споживчого кредиту, не вбачається, що сторонами було погоджено тип кредитного продукту, який саме продукт було обрано споживачем, а відтак, які умови обслуговування було обрані споживачем із переліку запропонованих.
Натомість, рішенням суду встановлено, що апелянтом було обрано умови кредитування із ви користуванням преміальної карти «Platinum».
Таким чином, судом першої інстанції було залишено поза увагою та не досліджено докази, що є підставою для стягнення грошових коштів, а саме судом залишено поза увагою той факт, що наданий розрахунок заборгованості в частині не відповідає наданій виписці по рахунку, а також того, що обліковий період розрахунку не охоплює період з моменту «старту карткового рахунку», а тому не може вважатися достовірним, оскільки встановити розрахунок стягнути відсотків до 28.08.2019 року не є можливим, оскільки не дає змогу встановити порядок та нарахування відсотків за користування кредитом до 28.08.2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Встановлено, що відповідач по справі,  звернувся  на підставі анкети-заяви від 24 червня 2019 року, з метою отримання банківських послуг із заявою, згідно якої отримав споживчий кредит безготівковим шляхом на картковий рахунок (а.с.21-22).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було відкрито рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому, відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 28 серпня 2019 року, отримав преміальну картку «Platinum», із встановленим кредитним лімітом до 100 000 грн. (а.с.21-22).

1.Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості по тілу кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за нарахованими відсотками та заборгованість за простроченими відсотками.
Апеляційним судом встановлено, що 24.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.06.2019 року.
У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Із довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що відповідачу встановлено кредитний ліміт 64 000,00 грн., старт карткового рахунку відбувся 29.07.2010 року (а.с. 19).
28.08.2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містить наступну інформацію: сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» до 50000 грн., по картці «Універсальна Gold» - до 75000 грн.; по картці «Platinum» до 100000 грн., по картці «MC World Black Edition» до 200000 грн., по картці «VISA Signature» до 300000 грн., по картці «МС World Elite» до 400000 грн., по картці «Visa Infinite» до 800000 грн.; строк договору - 240 місяців; строк кредитування - до 240 місяців; мета отримання кредиту - споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду: по картці «Універсальна» - 43,20%, по картці «Універсальна Gold» - 42,00%, по карткам «Platinum», «МС World Black Edition», «VISA Signature», «МС World Elite», «Visa Infinite» - 37,2%; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом (при постійному користуванні пільговим періодом): по картці «Універсальна» - 0,00 грн., по картці «Універсальна Gold» - 4800 грн., по картці «Platinum» - 73000 грн., по картці «МС World Black Edition» - 97000 грн., по картці «VISA Signature» - 121500 грн., по картці «МС World Elite» - 148000 грн., по картці «Visa Infinite» - 488000 грн., реальна річна ставка процентна ставка (при постійному користуванні пільговим періодом): по картці «Універсальна» - 0,00%, по картці «Універсальна Gold» - 1,20%, по картці «Platinum» - 3,65%, по картці «МС World Black Edition» - 4,85%, по картці «VISA Signature» - 7,30 %, по картці «МС World Elite» - 7,39%, по картці «Visa Infinite» - 24,38%; загальні витрати за кредитом (у разі разового користування лімітом за межами пільгового періоду та в разі погашення мінімальними щомісячними платежами): по картці «Універсальна» - 48796 грн., по картці «Універсальна Gold» - 59181 грн., по картці «Platinum» - 153673 грн., по картці «МС World Black Edition» - 177672 грн., по картці «VISA Signature» - 226672 грн., по картці «МС World Elite» - 228673 грн., по картці «Visa Infinite» - 568673 грн., реальна річна процентна ставка (у разі користування лімітом за межами пільгового періоду та у разі погашення мінімальними щомісячними платежами): по картці «Універсальна» - 52,84%, по картці «Універсальна Gold» - 53,45%, по картці «Platinum» - 55,74%, по картці «МС World Black Edition» - 59,00%, по картці «VISA Signature» - 66,68%, по картці «МС World Elite» - 69,39%, по картці «Visa Infinite» - 122,09%; розмір мінімального обов`язкового платежу: по карткам «Універсальна», «Універсальна Gold» - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, 10% від заборгованості але не менше 100 грн, щомісячно – у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочкеня, по карткам «Platinum», «МС World Black Edition», «VISA Signature», «МС World Elite», «Visa Infinite» - 7% від заборгованості, але не менше 100 грн. + комісія щомісячно, 10% від заборгованості але не менше 100 грн, щомісячно – у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - по картці «Універсальна» - 86,40%, по картці «Універсальна Gold» - 84,00%, по карткам «Platinum», «МС World Black Edition», «VISA Signature», «МС World Elite», «Visa Infinite» - 74,40%
З розрахунку заборгованості, наданого банком вбачається, що заборгованість   ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 15.12.202 становить 125669 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 109267 грн. 07 коп. - заборгованість за кредитом, 16402 грн. 09 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками (за поточними та простроченими).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З матеріалів справи вбачається, що Банком, як доказ укладення договору з відповідачем суду надано Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, VISA Signature, MC World Elite, VISA Infinite, та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).
Звертаючись до суду, позивач просив стягнути заборгованість за тілом кредиту та заборгованість по відсоткам.
Встановлено, що в Анкеті-заяві, яка була підписана ОСОБА_1 , не зазначена процентна ставка, виходячи з якої нараховуються проценти за користування кредитом, а отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування.
Відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки 37,2% річних та розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 74,40% річних, є безпідставними, у зв`язку з тим, що у доданій позивачем до позовної заяви довідці про основні умови кредитування (паспорті споживчого кредиту) зазначено інформацію, зокрема, щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка MC World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite», «Картка Visa Infinite». Проте матеріали справи, в тому числі анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписана сторонами 28.08.2019 року, не містить інформації про те, який саме вид картки видано відповідачу.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature та Умови та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цим Витягом з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати, відсотків за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Разом з тим, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 342/180/17.
Крім того, позивач посилається на те, що істотні умови договору погоджено у паспорті споживчого кредиту.
Проте, Анкета-заява, підписана ОСОБА_1 від 24.06.2019 року не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є Паспорт споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу кредитних карт як «Універсальна», «Універсальна Голд», "Картка Platinum", "Картка МС Worid Black Edition", "Картка Visa Signature", " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Карта Visa Infinite" за якими вказані різні умови. Також зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Зі змісту даного паспорту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною  лише  в  період  з 28.08.2019 року до 12.09.2019 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 15.12.2020 року, тобто період дії умов паспорту є значно меншим періодом, ніж той, за який банк здійснює розрахунок заборгованості.     
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 16402 грн. 09 коп. (4777,35 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками, 11624,74 грн. – заборгованість за простроченими відсотками) відсутні.
Із досліджених матеріалів справи Апеляційним судом з`ясовано, що згідно довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 були видані наступні картки: 07.08.2018 року видано кредитну картку № НОМЕР_1 із терміном дії до 08/19; 28.08.2019 року видано кредитну картку № НОМЕР_2 із терміном дії до 08/22.
Як вбачається із Виписки з карткового рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 28.08.2019 року по 03.12.2020 року, що отриманою карткою № НОМЕР_2 відповідач активно користувався, грошові кошти використовувався для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту в розмірі 64 000,00 грн.
Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу.
Відповідно до Постанови Національного банку № 705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Таким чином, доказом фактів: встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів.
Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20.    
При досліджені Виписки за договором № б/н станом на 17.12.2020 року Апеляційним судом встановлено, що за період з 28.08.2019 року по 03.12.2020 року (встановлення кредитного ліміту 64 000,00 грн.) відповідачем використано кредитних коштів на суму 79228,23 грн.; повернуто (погашено) 33429,00 грн., а тому різниця становить 45799,23 грн.
Крім того, Банком було проведено кредитні операції, а саме: автоматичне погашення просроченої заборгованості на суму 5603,59 грн.; щомісячна комісія за обслуговування карти в розмірі 3000,00 грн.; «Оплата частинами» - 1233,33 грн.; щомісячний платіж за страховку «Захист на кожен день» в розмірі 300,00 грн.; регулярне списання платежу за договором 20012728906741 (списання з карткового рахунку) в розмірі 6708,00 грн.; регулярне списання платежу за договором 20012928919741 (списання з карткового рахунку) в розмірі 14364,50 грн.; регулярне списання платежу за договором 20012728907771 (списання з карткового рахунку) в розмірі 9395,30 грн.; регулярне списання платежу за договором 20012728906749 (списання з карткового рахунку) в розмірі 5369,10 грн.; регулярне списання платежу за договором 20020328973617 (списання з карткового рахунку) в розмірі 12845,90 грн.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони погодили на проведення вище вказаних банківських операції. 
Враховуючи положення ч. 2 ст. 530 ЦК України та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 45799,23 грн. (тіло кредиту).
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції, та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.06.2019 року в розмірі 45799,23 грн. (тіло кредиту).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно із частинами першою, четвертою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції, як ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, до скасування та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, з позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1240,93 грн. (за подачу апеляційної скарги), а з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнути судовий збір в розмірі 827,29 грн. (за подачу позовної заяви).
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м. Київ, юридична адреса м. Київ вул. Грушевського, №1Д, заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н  від  24 червня  2019 року  на рахунок № НОМЕР_4 , МФО 305299, Код ЄДРПОУ 14360570 в розмірі 45 799 грн. 23 коп. (тіло кредиту).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 827 грн. 29 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь  ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1240,93 за подачу апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2021 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                        О.В. Карпенко

                                                                       Л.В. Нерушак