Справа № 991/4297/21
Провадження 1-кс/991/4360/21

У Х В А Л А
Іменем України

01 липня 2021 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі- ЄРДР).
Скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ним 16.06.2021 до НАБУ було подано заяву-повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 364 КК України. Вказана заява, за твердженням заявника, була зареєстрована в НАБУ за вхідним номером Л-7612. Втім, в порушення вимог ст. 214 КПК України, як зазначає ОСОБА_3 , станом на день звернення зі скаргою про внесення відомостей до ЄРДР його повідомлено не було.
Зазначена бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 , звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та зобов`язати останніх внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, згідно із заявою-повідомленням ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в НАБУ за вхідним номером Л-7612.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника, скаргу підтримали. Пояснення надали аналогічні викладеним у скарзі та просили її задовольнити. Додатково наголосили, що викладені у заяві-повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень відомості, не є незгодою із судовим рішенням, а є протиправним позбавленням права власності на будинок, яке було вчинено внаслідок скоєння злочину суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, суддею Апеляційного суду Київської області та колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Звернули увагу, що як до судового засідання, так і після нього представник іншої сторони йшов спілкуватися із суддею, тому вважають, що мало місце надання неправомірної вигоди, що й потребує перевірки.
Представник НАБУ, який був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Втім, до початку судового засідання, надіслав до суду заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу ОСОБА_3 та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст.  303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».
Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 слідчим суддею було встановлено, що у її змісті заявник, як на підставу для початку кримінального провадження, посилається на те, що рішенням судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/9723/14-ц від 21.10.2014 позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було задоволено. Одночасно з цим, у задоволенні зустрічних позовних вимог, ОСОБА_8 (батька заявника) про визнання права власності на майно в порядку спадкування - відмовлено. В подальшому, Апеляційний суд Київської області вказане рішення залишив без змін, з чим погодився і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ. 
При ухваленні рішення у вищеназваній цивільній справі, за твердженням заявника, була задіяна корупційна схема, про що свідчать позапроцесуальні взаємовідносини судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_6 та його представником, її висловлювання в бік ОСОБА_3 (заявника), які викликали сумніви в неупередженості судді, недотримання суддею вимог процесу. В подальшому, як зазначив заявник, протиправну упередженість та ігнорування закону судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було підтримано суддею Апеляційного суду Київської області та колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 
Зі змісту заяви ОСОБА_3 слідує, що він розцінює як зловживання владою або службовим становищем, що можливо пов`язане із одержанням суддею неправомірної вигоди, ту обставину, що суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (якщо факти, на які посилається заявник мали місце) було порушено норми суддівської етики в частині уникнення позапроцесуальних взаємовідносин судді з одним із учасників процесу або його представником у справі за відсутності інших учасників процесу (ст. 14 Кодексу суддівської етики), а також допущено порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя. 
Разом з тим, відповідно до ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підставами для дисциплінарної відповідальності судді, зокрема є допущення суддею поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, чесності, непідкупності, відповідності способу життя судді його статусу, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до інших суддів, адвокатів, експертів, свідків чи інших учасників судового процесу. Крім цього, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень, в тому числі і дотримання норм процесуального права під час здійснення правосуддя, має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Такі суди (апеляційний та касаційний), відповідно до змісту заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, залишили рішення судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області без змін, що свідчить про те, що таке рішення є правильним по суті, а допущені під час розгляду справи порушення (за умови, що вони мали місце) не є суттєвими, щоб його скасувати. 
Таким чином, питання, порушені в заяві-повідомленні  ОСОБА_3  про вчинені кримінальні правопорушення, є такими, що або підлягають розгляду в порядку дисциплінарного провадження щодо судді, або такими, що підлягають перевірці під час апеляційного чи касаційного оскарження, а не такими, що свідчать про наявність у діях Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ознак корупційних кримінальних правопорушень. Вислів про отримання неправомірної вигоди суддею є припущенням заявника, що і повідомлено останнім у судовому засіданні, саме цю обставину він і мав намір перевірити. При цьому відомості про конкретні діяння судді Апеляційного суду Київської області та колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які заявником розцінені як корупційні кримінальні правопорушення, зміст заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не містить.
Не оцінюючи заяву-повідомлення  ОСОБА_3  про вчинені кримінальні правопорушення, з якою він звернувся до НАБУ, на предмет наявності складу кримінальних правопорушень, слідчий суддя встановив, що в ній очевидно відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Отже така заява не є заявою (повідомленням) в розумінні ст. 214 КПК України і не породжує обов`язок слідчого, прокурора внести викладені в ній відомості до ЄРДР.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. 
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що попередньо було встановлено, що в заяві-повідомленні  ОСОБА_3  про вчинені кримінальні правопорушення, відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання по суті скарги, ним не враховувались заперечення подані представником НАБУ. Зазначене пояснюється тим, що вищевказані заперечення надійшли на поштову скриньку Вищого антикорупційного суду inbox@vaks.gov.ua, втім в порушення вимог ст. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», такі заперечення не скріплені електронним підписом. Зважаючи на зазначене, слідчий суддя був позбавлений можливості ідентифікувати автора таких заперечень та з`ясувати дійсну волю автора документа на його подання.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 (у справі № 3-180/2018(1644/18).

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1