Ухвала
 
08 липня 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 369/7918/19
провадження № 61-2103св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ: 
У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідачів солідарно борг з урахуванням пені та трьох відсотків річних у сумі 1 084 082,66 грн.
Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено договір позики у січні 2007 року на суму 150 000,00 грн, які не були повернуті. У період 2008-2009 років ОСОБА_3 запевняв його, що має власний будівельний бізнес і тому йому необхідні кошти для завершення будівництва. 24 грудня 2009 року між ними укладено договір позики на суму 250 000,00 грн, на строк до 01 червня 2010 року, а також попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_3 отримав 125 000,00 грн. При підписанні даних угод дружина  ОСОБА_4 надала згоду на укладення цих правочинів. У подальшому між ними ще були укладені такі договори позики: 11 листопада 2011 року - на суму 100 000,00 грн та 30 000,00 дол. США; 30 листопада 2011 року на суму 10 000,00 дол. США; 25 липня 2017 року - на суму 25 000,00 дол. США. Дані кошти не були повернуті. Протягом 2018 року він намагався домовитись з відповідачем щодо повернення коштів в досудовому порядку. 28 грудня 2018 року шляхом спільних перемовин ними був погоджений загальний розмір заборгованості в розмірі 40 000,00 дол. США, які ОСОБА_3 зобов`язувався повертати частинами до 01 жовтня 2019 року. Разом з тим, погоджений графік виплат відповідач порушив та став уникати зустрічей. На час звернення до суду прострочена заборгованість складає 17 000 дол. США, що за курсом НБУ складає 448 596,00 грн, загальна заборгованість становить 40 000,00 дол. США, що за курсом НБУ складає 1 055 520,00 грн. Пеня за період з 01 березня 2019 року по 20 червня 2019 року складає 24 433,12 грн; 3 % річних за цей же період становить 4 129,54 грн. Оскільки грошові кошти бралися та були використані в інтересах сім`ї, то дружина ОСОБА_1 також несе відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у сумі 1 055 520,00 грн та три відсотки річних у сумі 4 129,54 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року - без змін.
ОСОБА_1 10 лютого 2021 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року. 
Разом із касаційною скаргою  ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень. Клопотання обґрунтовує тим, що набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили, у випадку отримання виконавчого листа та предявлення його до виконання, виконавець матиме можливість накласти арешт на її картковий рахунок, що позбавить її джерел доходів, у зв`язку з чим є підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року (після усунення заявником недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою    ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, витребувано матеріали справи № 369/7918/19 з суду першої інстанції, надано сторонам строк для подання відзивів на касаційну скаргу. Цією ж ухвалою відмовлено заявнику в задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
 
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання про зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі, в якому посилається на положення статті 436 ЦПК України. 
Клопотання обґрунтовано тим, що 17 березня 2021 року відкрито виконавчі провадження з виконання оскаржуваних судових рішень. У ході виконавчого провадження накладено арешт на картковий рахунок, у зв`язку з чим припинено виплату пенсії, яка є єдиним джерелом доходів заявника. ОСОБА_1 посилається на незадовільний стан свого здоров`я. Зазначає, що подальше виконання оскаржуваного судового рішення призведе до позбавлення її засобів до існування.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Своє клопотання заявник обґрунтовує незгодою з діями державного виконавця, проте не надає доказів на підтвердження зазначених виконавчих дій. Надані документи стосовно розміру доходу заявника та стану її здоров`я самі по собі не обґрунтовують підстави для їх зупинення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик