ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/729/21                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,  
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,  про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 15344 грн. 22 коп.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 15344 грн. 22 коп.;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: індексації грошового забезпечення в сумі 2971 грн. 77 коп.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: індексації грошового забезпечення в сумі 2971 грн. 77 коп.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 15344,22 грн. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 18.10.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 15344,22 грн.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, зокрема, індексації грошового забезпечення в сумі 2971,77 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 18.10.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, зокрема, індексації грошового забезпечення в сумі 2971,77 грн.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та просить відмовити у задоволенні позову. 
Доводи апелянта обґрунтовані тим, що позивачу пенсію обчислено із грошового забезпечення 11490,65 грн., визначеного згідно статті 43 Закону України №2262-ХІІ, грошовим атестатом та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 28.02.2020 №85. З огляду на зазначене, законні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням відсутні. Також стверджує, що норми чинного законодавства не передбачають включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди. З цього приводу посилається на    рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015, яким визначено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються для призначення пенсії (ст.43    Закону України №2262) та перерахунку пенсій (ст.63    Закону України №2262), належать лише надбавки, доплати, підвищення. Зазначає, що судова практика розгляду подібних спорів, наведена судом першої інстанції та позивачем, є не релевантними до даної справи, оскільки предмети розгляду різняться.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 18.10.2019 перебуває на обліку на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Пенсія позивача з 18.10.2019 обчислено із грошового забезпечення у сумі 11490 грн. 65 коп., визначеного згідно статті 43 Закону України №2262-ХІІ, грошовим атестатом та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 28.02.2020 №85.
11.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.
Листом від 26.01.2021 №319-171/Б-03/8-2300/21 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-Х11 не містить положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та індексації грошового забезпечення.
Не погоджуючись із вищевказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі – Закон №2262).
Відповідно до    статті 46 Конституції України    громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої    статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»    держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Згідно частини 3 статті 43 Закону України №2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
17.07.1992 Кабінетом Міністрів України затверджено постанову №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей”. (далі – Постанова №393).
Пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; 
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать:          посадовий оклад, оклад за військовим званням,  процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного  Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги належно не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, які під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, враховуючи, що згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2020 №343 за період проходження позивачем служби сплачувався єдиний соціальний внесок з усіх видів грошового забезпечення позивача (крім грошової допомоги при звільненні), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, за умови, що  при її виплаті щомісяця утримувався єдиний внесок.
Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. 
Частина 2 статті 63 Закону №2262 передбачає, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що перерахунок пенсії позивача має бути здійснений з дня призначення пенсії, а саме з 18.10.2019.
Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, яке, на переконання колегії суддів, є законним та прийнято з дотриманням норм матеріального права.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду даного спору.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                       В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко