УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

13 вересня 2021 року 

м. Київ
справа № 460/2373/19
адміністративне провадження № К/9901/31657/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стрелець Т.Г., Шарапи В.М.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року (колегія у складі суддів Носа С.П., Кухтея Р.В., Шевчук С.М.)
у справі № 460/2373/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

УСТАНОВИВ:

24.09.2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області; відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів згідно із Законом України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон            № 2050-ІІІ) у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії її померлого чоловіка;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області нарахувати та виплатити таку компенсацію за період з липня 2012 року до вересня 2017 року на суму пенсії 158 155,70 грн.

Рівненський окружний адміністративний суд (суддя Друзенко Н.В.) рішенням від 30.11.2020 задовольнив <частково> позов: 
-          визнав протиправною відмову ГУ ПФУ в Рівненській області, викладену в листі від 12.09.2019 № К-1125/07.1-59, у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 згідно із Законом № 2050-ІІІ компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії;
-          зобов`язав ГУ ПФУ в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів згідно із Законом № 2050-ІІІ у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, донарахованої на виконання постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 25.03.2010 у справі №2а-88-2010, за період з жовтня 2017 року до травня 2019 року на суму пенсії 159 895,78 грн.

У січні 2021 року відповідач оскаржив зазначене судове рішення в апеляційному порядку. 

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.01.2021 залишив апеляційну скаргу без руху, а ухвалою від 29.03.2021 - повернув скаргу ГУ ПФУ в Рівненській області

14.05.2021 позивач оскаржила судове рішення від 30.11.2020 в апеляційному порядку.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.06.2021 залишив апеляційну скаргу ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України); а ухвалою від 29.06.2021 - відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження. 

16.08.2021 позивач подала касаційну скаргу, що 26.08.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що Рівненський окружний адміністративний суд у резолютивній частині рішення від 30.11.2020 помилково вказав про задоволення позову. Після отримання та скерування виконавчого листа до виконавчої служби виявила, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області нарахувати компенсацію втрати частини доходів за період із липня 2012 року до жовтня 2017 року. Посилаючись на похилий вік, вказує на те, що мала сподівання та розраховувала на задоволення позову у повному обсязі відповідно до резолютивної частини судового рішення. 

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду постановлена 29.06.2021, строк на подання касаційної скарги закінчився 29.07.2021.

ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що подала касаційну скаргу в межах строку, встановленого ст. 329 КАС України, проте помилково направила скаргу до суду апеляційної інстанції. Восьмий апеляційний адміністративний суд супровідним листом від 04.08.2021 № 01-18/150/21 повернув касаційну скаргу, яку вона вже скерувала до Верховного Суду. 
Зважаючи на документальне підтвердження таких обставин, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Частинами 1 та 2 ст. 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Таким чином, строк на подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 сплинув 30.12.2020.
Водночас, ч. 2 та 3 ст. 295 КАС України визначено, що строк на апеляційне оскарження на рішення суду може бути поновлений в разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду та з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Учасники справи не звільняються від зобов`язань добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо оскарження судового рішення у визначених законом випадках (п. 5 ч. 3 ст. 44 КАС України).

Слід зазначити, що вирішення питання поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України належить до повноважень суду апеляційної інстанції. 
Після визнання неповажними підстав строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції може поновити такий строк лише у разі вказання скаржником інших обставин, які не оцінювалися судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху. 

Із Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги покликалася на те, що після отримання рішення від 30.11.2020 прочитала лише перше речення резолютивної частини судового рішення, де вказано «позов задовольнити повністю», а іншу частину оскарженого рішення суду - приблизно через півроку.
Наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.06.2021 визнав неповажними та надав ОСОБА_1 строк для звернення до суді із заявою про поновлення строку на подання апеляційної скарги, в якій запропоновано вказати інші підстави пропуску строку.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у наданий судом строк звернулася із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій покликається на ті ж підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, які суд в ухвалі від 03.06.2021 вже визнавав неповажними.

У такому випадку, суд апеляційної інстанції не має правових підстав приймати процесуальне рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки це суперечило б судовому рішенню, яке набрало законної сили - ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху. 

ОСОБА_1 в касаційній скарзі продовжує відстоювати позицію, що довідалася про часткове задоволення судом першої інстанції позову лише у квітні 2021 року після отримання виданого судом виконавчого листа. 
Будь-яких інших об`єктивних підстав, вказаних у вдруге поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, не оцінених судом апеляційної інстанції, у касаційній сказі ОСОБА_1 не зазначає.  
З огляду на викладене, Суд вважає, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції п. 4   ч. 1 ст. 299 КАС України є очевидним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 328 КАС України. До цього переліку належить й ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити строк на касаційне оскарження.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 460/2373/19.
3. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Т.Г. Стрелець

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа