ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2021 року           справа №200/1178/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року (повний текст складено 23 березня 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/1178/20-а (суддя І інстанції – Олішевська В.В.) за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 200/1178/20-а за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про: визнання протиправним та скасування наказу № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно - східного напрямку з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням посади, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 року, визнання протиправною відмову у переведенні з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на рівнозначну посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у  Донецькій області на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно - східного напрямку з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням посади, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 року, визнання протиправною відмову у переведенні з 01.01.2020 року ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області на рівнозначну посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області.   
12 жовтня 2020 р. Донецький окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 200/1178/20-а, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ № 516-к від 24.12.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області про переведення ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напряму управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області з 01.01.2020 року на посаду головного державного інспектора відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області з 01.01.2020 р. 
Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області (код ЄДРПОУ 39790445, юридична адреса: вул. Прокоф`єва, 82, м. Покровськ, Донецька область, 85302) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 265137,60 грн. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 28553,07 грн. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів) звернуто до негайного виконання.
09 листопада 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь ОСОБА_1 коефіцієнт коригування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 23332,11 грн. 
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю на виконання рішення суду.                                                   В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що рішення суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 200/1178/20-а, яке набрало законної сили 20 січня 2021 року в частині стягнення на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 1 січня 2020 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 259916,43 грн. відповідачем Східним міжрегіональним управління Держпраці з питань праці не  виконується, у зв`язку з чим відповідачем порушені її права. З огляду на викладене позивач просила суд задовольнити заяву.                                                                                                                                  Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/1178/20-а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по виконанню рішення суду по справі № 200/1178/20-а - відмовлено.
Позивач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та задовольнити заяву про встановлення судового контролю.                                                                                                                                  На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. 
           Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
           Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
           Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги,  і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У  рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що  КАС України  регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.
Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у  КАС України  спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18.
Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 подати судовий звіт про виконання судового рішення.                                                                                          Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
         Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
        Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/1178/20-а - залишити без задоволення.    
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/1178/20-а - залишити без змін.          
Повне судове рішення складено 10 серпня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий          суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                І.В. Сіваченко