ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 200/11071/18	
(суддя Кошля А.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року у справі № 200/11071/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Шевченка Кирила Єдуардовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

                                                        ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 02 липня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Шевченка Кирила Єдуардовича в якому, просить визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови серії ЕАА №461554 від 28.06.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову відповідача серії ЕАА №461554 від 28.06.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Суд, скасував постанову серії ЕАА №461554 від 28.06.2018 року інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевченка Кирила Едуардовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрив. В іншій частині позовних вимог відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою ЕАА №461554 від 28.06.2018 року винесеною відповідачем, 28.06.2018 року о 19:25 год. у м. Дніпро по вул. Титова, 2А позивач керуючи транспортним засобом Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 5.18, чим порушив п. 33 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 5).
Правомірність дій відповідача щодо винесення постанови серії ЕАА №461554 від 28.06.2018 року та законність та обґрунтованість зазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 5.18 розділу 33 ПДР України визначено, що дорожній знак «Напрямок руху по смузі». показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак 5.18 із стрілкою, що зображає поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на цьому перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку показаному стрілкою.
З постанови серії ЕАА №461554 від 28.06.2018 року вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог дорожнього знак 5.18 ПДР України. 
Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.  
Разом з цим, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Тобто, належним доказом правопорушення є фотофіскація або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці.
З матеріалів справи вбачається, що Управлінням патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП 24 лютого 2021 року було отримано копію ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року у справі № 200/11071/18 та копію позовної заяви ОСОБА_1 , що підтверджується відтиском штемпеля вхідної документації управління (а.с.33) 
Однак, ні відповідачем, ні управлінням як органом посадова особа якого є відповідачем у цій справі, під час розгляду справи ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.
Сама ж по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим, відповідач зазначеного обов`язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи те, що відповідач не надав докази правомірності прийняття оскаржуваної постанови, а саме порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.18 ПДР України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності постанови ЕАА №461554 від 28.06.2018 року та як наслідок наявності підстав для її скасування.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції –залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року у справі № 200/11071/18 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Повне судове рішення складено 10 серпня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко