ОКРЕМА ДУМКА
01 вересня 2021 року                                                                           м. Київ
справа № 720/2683/19
провадження № 61-15347св20
 
Постановою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року в частині визначення   ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 скасовано та в цій частині прийнято нову постанову. У задоволенні позовних вимог в частині визначення ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини після ОСОБА_3 відмовлено. Постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року в частині відмови                        ОСОБА_1 в задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 залишено без змін.
Приймаючи постанову про часткове задоволення касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 як трансміссар в установлений законом строк не здійснила своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця                ( ОСОБА_4 ), спільно з ним не проживала, заяву про прийняття спадщини за спадковою трансмісією до нотаріуса не подала. Таким чином, ОСОБА_2 не може спадкувати за спадковою трансмісією на підставі статті 1276 ЦК України, оскільки вона не вчинила самостійних юридичних дій, які засвідчували її волевиявлення, що спрямоване на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті першого спадкодавця. Підстав для поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії немає, тому суд першої та апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для поновлення строку на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії на підставі статті 1276 ЦК України після смерті ОСОБА_4 .
Однак з висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не погоджуюся з огляду на таке.
Установлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був двоюрідним братом чоловіка позивачки ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця  ОСОБА_3 , відкрилась спадщина за законом,  спадкоємцем за законом був чоловік позивачки, проте він помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти. Позивачка 23 липня 2019 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом заведено спадкову справу після смерті чоловіка позивачки, проте  відмовлено у прийнятті заяви в порядку спадкової трансмісії з огляду на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії. 
Згідно зі статтею 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Тобто від спадкоємця-трансмітента до спадкоємця-трансмісара має перейти вся спадкова маса, яка йому належала на момент відкриття спадщини. Сюди відноситься також майно, яке він міг отримати за першим спадкодавцем, хоча й не встиг прийняти спадщину, і в спадок переходять не самі конкретні речі, а право на їх спадкування, яким можна скористатися або ні.
Установивши, що спадкоємець за законом відповідно до частини четвертої статті 1266 ЦК України ОСОБА_5 як двоюрідний брат ОСОБА_3 помер після відкриття спадщини, але не встиг її прийняти, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємця (спадкова трансмісія) - ОСОБА_2 , за заявою якої і відкрито спадкову справу після його смерті. Позивачка ОСОБА_6 у шестимісячний строк після смерті чоловіка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до неї, у відповідності до частини першої статті 1276 ЦК України, перейшло право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , таким правом вона скористалась, подавши заяву нотаріусу з дотриманням строків на прийняття спадщини, встановлених частиною першою статті 1270 та статтею 1276 ЦК України.
Висновок про те, що в такому випадку позивачка повинна була подати дві окремі заяви, оскільки подання однієї заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка не свідчить, що позивачка скористалась правом на прийняття спадщини за спадковою трансмісією, вважаю помилковим. Позивачка скористалась правом на прийняття спадщини після смерті чоловіка, у тому числі і тієї, яку він не встиг прийняти після смерті ОСОБА_3 оскільки до неї перейшло його право на прийняття спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину як після смерті чоловіка так і в порядку спадкової трансмісії.
Оскільки позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини із дотриманням шестимісячного строку, суди попередніх інстанцій безпідставно надали її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Проте при скасуванні судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7 , суд касаційної інстанції виходив із того, що оскільки позивачка не подала окрему заяву про прийняття спадщини за спадковою трансмісією, то вона пропустила строк для прийняття такої спадщини, поважні причин пропуску строку відсутні. 
Вважаю наведені висновки такими, що не відповідають зазначеним нормам ЦК України, звернення спадкоємця за законом та у порядку спадкової трансмісії після смерті спадкоємця, який помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, із заявою про прийняття спадщини із дотриманням строків, встановлених статтями 1270, 1276 ЦК України, свідчить про прийняття спадкоємцем за законом та в порядку спадкової трансмісії всієї спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця, у тому числі і тієї частини спадщини, яку він не встиг прийняти, оскільки помер після відкриття спадщини. До позивачки після смерті чоловіка перейшло його право на прийняття спадщини (спадкова трансмісія), таким правом вона скористалась, вирішального значення кількість заяв про прийняття спадщини тощо не має, не подання окремої заяви є абсолютно формальною підставою, але яка позбавила спадкоємця законного права на  спадкування в порядку спадкової трансмісії. 
 
        Суддя                                                              М. Є. Червинська