ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/14593/20	

головуючий суддя І інстанції – Царікова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
                     розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року в адміністративній справі №160/14593/20 за позовом  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  до  Фермерського господарства "Дніпро" про  стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області  звернулось до суду з позовом до Фермерського господарства "Дніпро" про стягнення з відповідача на користь державного бюджету податкового боргу в сумі 589799.05 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  було задоволено.
Стягнуто з Фермерського господарства "Дніпро" (код ЄДРПОУ 24608019) на користь державного бюджету суму податкового боргу у розмірі 589799 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 05 коп. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Відстрочено виконання судового рішення у справі № 160/14593/20 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення рішення суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати в частині  відстрочення виконання судового рішення у справі № 160/14593/20 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення рішення суду  та в цій частині прийняти нову постанову, якою у відстроченні виконання судового рішення – відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган зазначив, що відповідачем не було надано належних доказів перебування у важкому фінансовому становищі та як наслідок наявності загрози виникнення або накопичнення податкового боргу.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Частиною 1 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а отже рішення суду першої інстанції в іншій частині, колегією суддів не переглядається.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів                  ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи заяву представника відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 160/14593/20 з підстав важкого фінансового становища, відсутністю достатньої кількості обігових коштів,  відстрочення виконання рішення суду у справі №160/14593/20 строком на 1 (один) рік з дня ухвалення судового рішення є обґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ст.  370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно ч.ч. 3-5 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
 З аналізу викладених норм вбачається, що нормами КАС України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.
Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.
Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення, відповідач посилався на те, що специфіка діяльності його господарства створює взаємозв`язок прибутку останнього з отриманням врожаю, що залежить від багатьох факторів (в т.ч. погодних та природних умов), кліматичних явищ, якості насіння та цін на врожай. Відповідно, й заборгованість за період з 30.06.2019р. зі сплати податку на додану вартість, земельного податку, орендної плати з юридичних осіб, єдиного податку зі С/Г виробників, що вказана у позовній заяві, на думку відповідача, виникла внаслідок об`єктивних причин, обумовлених нестачею обігових грошових коштів у ФГ «Дніпро». 
Зауважено, що наведені обставини у ФГ «Дніпро» з виконання своїх грошових зобов`язань виникли тільки у 2019 році, у зв`язку з низьким врожаєм та низькою на нього ціною, до того ж часу ФГ «Дніпро» було сумлінним платником податків і не мало заборгованостей, однак у 2019 році ситуація різко погіршилася, й не дивлячись на високий врожай, ціна на нього була набагато нижчою ніж у 2018 році, а у 2020 році врожайність різко знизилася, порівняно з попередніми роками. Зазначено, що примусове виконання рішення суду у цій справі може призвести до припинення діяльності підприємства відповідача та стверджує, що у 2020 році ФГ «Дніпро» посіяно озимої пшениці 350 га, урожай якої буде зібрано у 2021 році, що дасть змогу погасити заборгованість перед державою.
На підтвердження існування наведених обставин, відповідачем до суду було подано копії звіту за 2018 рік, звіту про основні економічні показники роботи підприємства за 2018 рік, копію звіту про посівні площі, довідку про стан урожайності основних вирощуваних культур – кукурудзи та соняшника за 2018, 2019 та 2020 роки, звіту про основні економічні показники роботи підприємства за 2018 рік.
Проаналізувавши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно  важкого фінансового становища та відсутність достатньої кількості обігових коштів для погашення боргу у відповідача та обґрунтованості відстрочення виконання судового рішення у справі № 160/14593/20 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення рішення суду.
В свою чергу, позивачем, всупереч вимог ст. 77 КАС України, не було надано до суду будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, які б спростовували наведені обставини та підтверджували факт належної спроможності відповідача здійснити погашення податкового боргу без відстрочення виконання судового рішення.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року в адміністративній справі №160/14593/20 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов