УХВАЛА
09 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/5283/20
адміністративне провадження № К/9901/27867/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державної охорони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Управління державної охорони України про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної охорони України, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління державної охорони України щодо не складання та не подання до ГУ ПФ України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями. документами 10%; надбавка за інформ.-аналітичне забезпеч. 20%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; надбавка за спец. завдання чи державну охорону 70%; премія 30%;
- зобов`язати Управління державної охорони України скласти і подати до ГУ ПФ України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями. документами 10%; надбавка за інформ.-аналітичне забезпеч. 20%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; надбавка за спец. завдання чи держ. охорону 70%; премія 30%;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Київській області щодо не проведення нового перерахунку пенсії та невиплати ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п, у зв`язку з прийняття Верховним Судом остаточного рішення про протиправність та не чинність п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та змін до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України №45;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та додаткових видів грошового забезпечення і премії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №704-2017 та відповідно до вимог статті 43 Закону України № 2262-ХІІ і провести виплату недоотриманих пенсійних коштів за 2018-2020 рр. з урахуванням різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2018 року та місячним розміром пенсії, отриманої ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної охорони України щодо не складання та не надання оновленої довідки про грошове забезпечення до ГУ ПФ України у Київській області з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував на час звільнення із Збройних Сил України.
Зобов`язано Управління Державної охорони України скласти і надати до ГУ ПФ України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримував на час звільнення з Управління Державної охорони України: надбавки за роботи з таємними виробами, носіями. документами 10%; надбавки за інформ.-аналітичне забезпеч. 20%; надбавки за особливо важливі завдання 50%; надбавка за спец. завдання чи держ. охорону 70%; премії 30%.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Київській області щодо не перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 5 березня 2019 року 100% підвищення пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, визначеного станом на 1 березня 2018 року, зобов`язано ГУ ПФ України в Київській області відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Здійснити з 5 березня 2019 року нарахування 100% підвищення пенсійного забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року змінено в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови та викладено абзац 3 резолютивної частини в такій редакції:
«Зобов`язати Управління Державної охорони України скласти і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії.».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року - залишено без змін.
Не погодившись з цими судовими рішеннями, Управління державної охорони України подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 30 липня 2021 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління державної охорони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Управління державної охорони України про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії. 
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	С.Г. Стеценко В.М. Бевзенко  Л.В. Тацій