УХВАЛА

01 липня 2021 року 
м. Київ

Справа № Б24/055-12 (911/670/20) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:
ТзОВ "Азія-Лайн": Різунов Р. С.,
Офісу Генерального прокурора: Штін Д. С. 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія-Лайн"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021
у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. - головуючого, Сотнікова С. В.,                   Полякова Б. М.

та ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020
у складі колегії суддів: Лопатіна А. В. - головуючого, Наріжного С. Ю.,  Мальованої Л. Я.

у справі за позовом виконуючого обов`язки прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України та Кардіологічного санаторію Ворзель Національної академії наук
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Пауер Технолоджі"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Азія-Лайн"
про витребування з чужого незаконного володіння

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заяви прокурора

1. У березні 2020 року Виконуючий обов`язки прокурора Київської області                    (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України                                   (далі - НАН України, позивач 1) та Кардіологічного санаторію "Ворзель" Національної академії наук України (далі - КС "Ворзель" НАН України, позивач 2) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Пауер Технолоджі" (далі - ТзОВ "Грін Пауер Технолоджі", відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Азія-Лайн"                        (далі - ТзОВ "Азія-Лайн", третя особа) про витребування з чужого незаконного володіння майна, яке знаходиться за адресою: Київська область, смт Ворзель, вул. Леніна, 1 та складається з першого поверху медичної частини основної будівлі літ. А загальною площею 392,20 кв. м, другого поверху спальної частини основної будівлі літ. А - 662,10 кв. м, загальною площею приміщень 1 054,3 кв. м у власність держави в особі Національної академії наук України.

2. Зазначену позовну заяву передано для розгляду в межах провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство КС "Ворзель" НАН України.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 

3. Ухвалою від 14.12.2020 Господарський суд Київської області передав матеріали справи № Б24/055-12 (911/670/20) за позовом прокурора в інтересах держави в особі НАН України та КС "Ворзель" НАН України до ТзОВ "Грін Пауер Технолоджі" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТзОВ "Азія-Лайн" про витребування з чужого незаконного володіння для розгляду до Господарського суду Київської області у складі суду, визначеного у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у порядку позовного провадження.

4. Ухвала суду першої інстанції мотивована  відсутністю підстав для розгляду цього спору в межах провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство              КС "Ворзель" НАН України, оскільки боржник не є стороною цього майнового спору та предметом спору не є майно боржника; спір не є спором щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, не є спором щодо визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених з боржником, не є спором з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, не є спором про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно, не є спором про стягнення заробітної плати з боржника, не є спором про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, не є будь-яким іншим спором з інших вимог саме до боржника; предметом позову є витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння - ТзОВ "Грін Пауер Технолоджі" на користь держави в особі саме НАН України, а не КС "Ворзель" НАН України (боржника).

5. Північний апеляційний господарський суд постановою від 01.04.2021 ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі                                       № Б24/055-12 (911/670/20) залишив без змін з аналогічних підстав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

6. 27.04.2021 ТзОВ "Азія-Лайн" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 та на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № Б24/055-12 (911/670/20), в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати повністю та передати справу для продовження розгляду в                  межах справи про банкрутство № Б24/055-12. Крім того, у поданій скарзі                           ТзОВ "Азія-Лайн" просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Розгляд клопотання ТзОВ "Азія-Лайн"

7. Розглянувши клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, мотивоване із посиланням на приписи частини шостої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) необхідністю визначення юрисдикції справ у подібних правовідносинах, проаналізувавши норм чинного законодавства, суд зважає на таке.

8. Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

9. Порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник урегульовано статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), частинами першою, другою якого визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

10. Оскільки нормами КУзПБ чітко урегульовано порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник та щодо його майна підстави для задоволення клопотання скаржника та передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
(ТзОВ "Азія-Лайн")

11. ТзОВ "Азія-Лайн" в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судами норм процесуального права зазначаючи, що з огляду на визначення прокурором в якості позивачів двох осіб, одна з яких (КС "Ворзель" НАН України) перебуває у процедурі банкрутства (справа № Б24/055-12), такий позов має розглядатися в межах справи про банкрутство № Б24/055-12. 

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи прокуратури

12. Прокуратура у відзиві на касаційну скаргу не погоджується з доводами касаційної скарги зазначаючи, що висновки судів попередніх інстанцій щодо передачі матеріалів справи для розгляду до Господарського суду Київської області у складі суду, визначеного у відповідності до положень ГПК України є правомірними та обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи, якими підтверджується, що титульним власником майна є держава в особі              НАН України, а не КС "Ворзель" НАН України, який є лише титульним користувачем майна.

Позиція Верховного Суду

13. Проаналізувавши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

14. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

15. Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

16. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у                 статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

17. Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

18. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007              № 11-рп/2007).

19. Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у рішенні від 25.04.2012 № 11-рп/2012.

20. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

21. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

22. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справах "Levages Prestations Sevices v. France"; від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomes de la Torre v. Spain").

23. У рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб".

24. Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення ЄСПЛ від 15.02.2000 у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden").

25. Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

26. Як убачається зі матеріалів касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у справі є ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2020 про передачу матеріалів справи для розгляду до Господарського суду Київської області у складі суду, визначеного у відповідності до положень ГПК України та постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021, якою зазначену ухвалу суду залишено без змін. 

27. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом  про банкрутство.

29. Частиною першою статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, окремо від рішення суду першої інстанції, пунктом 8 якого передбачено ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду.

30. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

31. Ухвала суду  про передачу  справи на розгляд іншого суду, що значиться у пункті 8 частини першої статті 255 ГПК України, до переліку ухвал наведеного в пункті 2 частини першої статті 287 ГПК  України не віднесена.

32. Отже нормами ГПК України не передбачено касаційне оскарження ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду та прийнятої за результатом її перегляду постанови. Аналогічних умов не містить стаття 9 чинного КУзПБ.

33. Відповідно до частини першої статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

34. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень          ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності"). 

35. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2020 у справі                                    "Diya 97 v. Ukraine").

36. У рішенні ЄСПЛ у справі "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. 

37. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. 

38. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. 

39. В ухвалах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18, від 24.06.2019 у справі № 26-30/109-09-3307 та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 10.12.2018 у справі                № 910/9883/17 викладено висновки щодо необхідності закриття касаційного провадження у випадку відкриття касаційного провадження за скаргою на рішення, яке не підлягає перегляду у касаційному порядку.

40. З огляду викладене та з метою забезпечення єдності та стабільності судової практики, забезпечення передбачуваності застосування правових норм, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ТзОВ "Азія-Лайн" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021                та ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі                             № Б24/055-12 (911/670/20) підлягає закриттю на підставі статті 296 ГПК України. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 296, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія-Лайн" про передачу справи № Б24/055-12 (911/670/20) на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія-Лайн" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № Б24/055-12 (911/670/20). 

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. Г. Пєсков 

                                                                                                    В. Я. Погребняк