П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/2269/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
29 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сушка О.О.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних  вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
24.06.2021 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява Міністерства оборони України про поворот виконання рішення. 
В обґрунтування заяви вказує, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 345900,00 грн, а згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.10.2019 №433, ОСОБА_1 проведено виплату вищезазначеної суми. Зазначає, що оскільки кошти на виконання скасованого рішення позивачу виплачено, а поворот виконання судового рішення Верховним Судом не вирішено, його слід вирішувати у Житомирському окружному адміністративному суді.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у задоволенні заяви Міністерства оборони України про поворот виконання рішення в адміністративній справі відмовлено.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що судом касаційної інстанції рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - залишено без змін, проте підстава скасування постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду не ґрунтувалась на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документів. Станом на день розгляду заяви відповідачем також не надано до суду доказів того, що рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду ґрунтувалося на повідомлених позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Відтак відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про поворот виконання рішення суду у даній справі.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву про поворот виконання рішення повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що одноразова грошова допомога не може ототожнюватися з періодичним платежем чи пенсією, оскільки така допомога призначається і виплачується одноразово, тобто не носить періодичний характер. Також цю допомогу не можна ототожнювати із заробітною платою чи грошовим утриманням, оскільки не є платою за службу чи роботу. Відтак жодна з підстав передбачених ст. 381 КАС України не може застосовуватися у даній ситуації.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 29.09.2021 в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала прийнята в порядку письмового провадження, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи із 21.03.2018, внаслідок травми, пов`язаної виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.01.2019 №2;
- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення (травм) пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, а саме 21.03.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 ухвалено: відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 ухвалено: рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 - скасувати та прийняти нову постанову. Адміністративний позов задовольнити повністю. Визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи із 21.03.2018, внаслідок травми, пов`язаної виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.01.2019 №2. Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення (травм) пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, а саме 21.03.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Верховний Суд постановою від 20.08.2020 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 скасував. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 залишив в силі.
На виконання рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 Житомирським обласним військовим комісаріатом було виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 21.03.2018, внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, у сумі 345900 грн., що також не заперечується позивачем у справі.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання повороту виконання судових рішень визначені статтею 380 КАС України.
У відповідності до вимог вказаної статті, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою наведеної вище статті КАС України, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Як зазначив, в своєму рішенні Конституційний Суд України від 02.11.2011 № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 КАС України.
Вказаною нормою встановлено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Аналіз наведеної норми передбачає обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ про відшкодування шкоди:
- заподіяної суб`єктом владних повноважень,
- заподіяної каліцтвом,
- заподіяної іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;
Також обмеження на поворот виконання судових рішень встановлені у справах:
- про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів;
- рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 по справі №818/678/17.
Згідно матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі є зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням позивачу групи інвалідності.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби. Крім того вона є компенсаційною виплатою, яка виплачується за шкоду, заподіяну каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я чи смертю.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 КАС України.
Отже, згідно з цією нормою не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Колегія суддів зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
При цьому, лише обставина скасування судового рішення в касаційному порядку не є достатньою.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що Міністерство оборони України, звертаючись із заявою про поворот виконання рішення суду не надало жодних доказів на підтвердження того, що висновки суду апеляційної інстанції по справі обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Натомість, постанова Верховного Суду від 20.08.2020 у цій справі обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі шляхом стягнення з позивача на користь Міністерства оборони України коштів.
При цьому, колегія суддів зауважує, що спосіб повороту виконання судового рішення, зазначений у заяві, порушує право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого Протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997).
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, прийняв законну та обґрунтовану ухвалу, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а  ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Сторчак В. Ю.