Ухвала
Іменем України 
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 991/1945/21
провадження № 51-1751 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» – адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 березня 2021 року задоволено клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, та надано дозвіл детективам Національного антикорупційного бюро України на тимчасовий доступ до речей і документів, у тому числі які містять інформацію з обмеженим доступом або відомості, що становлять державну таємницю, з можливістю вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні ТОВ « ФОРТЕЦЯ-ОСТ» та містять інформацію щодо укладення та виконання державного контракту на виконання робіт за державним оборонним замовленням від 21 грудня 2018 року № 362/5/18/36.
Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31 березня 2021 року, на підставі ст. ст. 309, 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою представником товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» на вказану ухвалу слідчого судді.
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» – адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження.
30 червня 2021 року до суду вдруге надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження. В обґрунтування зазначено, що оскаржувана ухвала не містить посилання на перелік речей і документів, тимчасовий доступ до яких надано ухвалою слідчого судді, що виключає об`єктивну спроможність суду оцінити можливість товариства здійснювати свою діяльність без таких документів та відповідно, встановити можливість оскарження вказаної ухвали слідчого судді. Стверджує, що апеляційний суд дійшов передчасних висновків про неможливість оскарження даної ухвали слідчого судді, при цьому не врахував, що ухвала слідчого судді, не містить вичерпний перелік документів, до яких надано доступ із можливістю їх вилучення, при цьому на переконання заявника, в ухвалі слідчого судді вказано неконкретний досить широкий спектр документації, яку міг вилучити детектив. Наполягає, що пунктом 2.1 резолютивної частини ухвали слідчого судді, який викладено наступним чином «2.1. документи, які слугували підставою для укладення державного контракту від 21.12.2018 року 
№ 362/5/18/36» надано детективу можливість вилучити оригінальний примірник статуту ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» та рішення № 2 від 24 вересня 2018 року, за відсутності яких Товариство буде позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Положеннями ч. 1 ст. 309 КПК України визначений перелік ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку. До такого переліку, зокрема, входять ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність (п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України).
Як убачається з копії оскаржуваної ухвали, слідчим суддею прийнято рішення, яким надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ», і які містять інформацію щодо укладання та виконання державного контракту на виконання робіт за державним оборонним замовленням від 
21 грудня 2018 року № 362/5/18/36.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» вказував, що надання детективам тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю вилучення їх оригіналів, позбавляє підприємство можливості здійснювати підприємницьку діяльність, яку обґрунтовував неможливістю звернутися із позовом до господарського суду. 
Перевіривши матеріали апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов обґрунтованого висновку, що з огляду на положення ст. 165 КПК України та ст. 91 ГПК України не вбачається підстав стверджувати про позбавлення підприємства можливості здійснювати господарську діяльність та звертатись до суду внаслідок постановлення ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 24 березня 2021 року, з наведенням мотивів прийнятого рішення.
Отже, виходячи з положень п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, відсутність обставин, пов`язаних з перешкоджанням юридичній особі можливості здійснювати свою діяльність, виключає оскарження ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.
В силу ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду проаналізував зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 березня 2021 року, доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вищенаведена ухвала слідчого судді у розумінні п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 цього Кодексу і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 418, 419 КПК України.
Що стосується доводів касаційної скарги про відсутність в ухвалі апеляційного суду посилання на перелік речей і документів, тимчасовий доступ до яких надано ухвалою слідчого судді, то такі є неспроможними, оскільки за приписами статей 372, 419 КПК України суд апеляційної інстанції не зобов`язаний зазначати у своїй ухвалі докладний зміст оскаржуваного судового рішення, у тому чисті дослівний зміст резолютивної частини.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції, що ухвалою слідчого судді надано детективу можливість вилучити оригінал статуту ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» та рішення № 2 від 24 вересня 2018 року, так як такі зводяться до власного, суб`єктивного тлумачення змісту ухвали слідчого судді, яка міститься в матеріалах касаційного провадження. 
Разом з цим, колегія суддів враховує, що згідно опису речей і документів, які вилучені на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 
24 березня 2021 року у справі № 991/1945/21, копія якого надана Товариством та знаходиться у матеріалах касаційного провадження, на виконання вказаної ухвали слідчого судді, серед іншого вилучено: копію статуту ТОВ «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» затвердженого 24 вересня 2018 року на 20 арк.; копію Рішення № 2 учасника 
ТОВ «ОСТ-ЛЮКС»  від 24 вересня 2018 року на 2 арк. 
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що відмовивши у відкритті провадження апеляційного провадження, апеляційний суд порушив право заявника на доступ до правосуддя, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). 
У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, 
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституційний Суд України у Рішенні від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним 
та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування 
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів 
(п. 25 Рішення у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 січня1970 року та п. 65 Рішення 
у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. 
Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому Кодексом; гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
За таких обставин, відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із тим, що оскарження судового рішення не передбачене процесуальним законом, не свідчить про порушення права на доступ до правосуддя.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би ставили під сумнів законність оскаржуваного судового рішення, на які вказує у касаційній скарзі адвокат, Судом не встановлено.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а відповідно у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд  
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕЦЯ-ОСТ» – адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 
31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3