УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження 

16 липня 2021 року  

м. Київ
справа № 140/17607/20
адміністративне провадження № К/9901/24480/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., 

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року (колегія у складі суддів)
у справі № 140/17607/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

УСТАНОВИВ:

23.12.2020 ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області; відповідач), в якому просила:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у переході з одного виду пенсій на інший;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області перевести її з пенсії по інвалідності з дитинства, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), на пенсію по інвалідності згідно із Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), з 20.11.2020, виходячи з 60 % від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 23.10.2020 № 21-44вих20, та виплатити різницю, що виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Волинський окружний адміністративний суд (суддя Денисюк Р.С.) рішенням від 03.02.2021 задовольнив позов.
Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 07.06.2021 скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 та відмовив у задоволенні позову.

02.07.2021 позивач подала касаційну скаргу, що 05.07.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання можливості призначення пенсії згідно із ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII особі з інвалідністю з дитинства. Вважає, що має право на перехід із загальної пенсії по інвалідності та пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1697-VII, оскільки цей Закон не передбачає умови для признання такої пенсії факт встановлення інвалідності у період роботи в органах прокуратури. Обґрунтовуючи виняткове значення для неї справи, зазначає, що як особа з інвалідністю з дитинства під час проходження служби в органах прокуратури мала сподівання на одержання пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII. Наразі за станом здоров`я має легеневу недостатність та не може працювати; різниця між розміром пенсії, яку отримує та пенсією по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII становить приблизно 14 тис. грн. Також посилається на висновок, сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі                             № 520/15025/16-а, щодо застосування підходу до тлумачення прав та обов`язків особи, який був би найбільш сприятливим.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Суди попередніх інстанцій розглянули цю справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 3, 4 ст. 257 КАС України.
Разом з тим, Суд ураховує підстави, на яких подано касаційну скаргу, предмет спору, вважає, що у цій справі слід здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 для формулювання висновку щодо застосування ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII у питанні можливості призначення особі з інвалідністю з дитинства пенсії за цією статтею Закону за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.
Рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки Суд раніше не викладав висновку щодо застосування    ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII у подібних правовідносинах.
Згідно з ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права й наявність обставин, наведених у п. 3 ч. 4 ст. 328, пп. «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Скарга подана у строки, встановлені ч. 1 ст. 329 КАС України, відповідає вимогам ст. 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.

Керуючись 328-335, 338, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року.
2.          Витребувати із Волинського окружного адміністративного суду справу № 140/17607/20.
3.          Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4.          Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко