Ухвала
Іменем України
 
29 липня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 758/9228/14-ц
провадження № 61-12119ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року відкрито провадження у вказаній справі.
 
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року відмовлено.
 
19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження. 
 
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року, за результатами розгляду яких ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 06 травня 2015 року, 17 серпня 2015 року, 30 листопада 2015 року, 21 грудня 2015 року, 16 травня 2016 року, 11 липня 2016 року, 22 серпня 2016 року, 07 листопада 2016 року, 10 квітня 2017 року, а також ухвалами Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року та 05 квітня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Частиною першою статті 44 ЦПК Українипередбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Враховуючи те, що відповідач неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року, за результатами розгляду яких суд відмовляв у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 05 липня 2021 року, керуючись пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявником повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, щодо якої є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження. Апеляційним судом правильно зазначено, що дії ОСОБА_1 щодо систематичного подання апеляційних скарг на одну й ту саму ухвалу суду першої інстанції свідчать про зловживання ним процесуальними правами.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.
 
Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись частинами першою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик