КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
Справа № 757/9662/21 Провадження 33/824/2947/2021    Категорія: ст. 124 КУпАП 
Головуючий в суді першої інстанції: Константінова К.Е.
Головуючий  в апеляційній інстанції: Іванова І.В.
 
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Іванової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП, 

в с т а н о в и в:
 
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 12 лютого 2021 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві на вул. Городецького, 15, керуючи автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію до автомобіля Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції справу і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування поданої скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Апелянт вказує на те, що  ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2  здійснював стоянку в зоні дії заборонного знаку 3.34 «Зупинку заборонено», наказового дорожнього знаку 4.12 «Доріжка для велосипедистів» та відповідної дорожньої розмітки 1.29, яка позначає доріжку для велосипедистів.
ОСОБА_1 зазначає, що районним судом не надано належної оцінки причин зупинки автомобіля ОСОБА_3 посеред проїзної частини, не досліджено наявність позначення транспортного засобу Хюндай, який здійснював стоянку відповідно до вимог п.9.9, п.9.10 розділу 9 Правил дорожнього руху, причинного зв`язку між наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди та завдання механічних пошкоджень транспортним засобам та тією обставиною, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем здійснював стоянку.
Судом першої інстанції також не було досліджено інші обставини, які мають значення для справі, зокрема, стан дорожнього покриття 12 лютого 2021 року на вулиці Городецького в місті Києві, погодні обставини, а саме наявність опадів, які могли вплинути на зорове орієнтування водіїв на проїзній частині. 
Крім того, апелянт вважає, що схема місця ДТП не може бути допустимим
доказом по справі та не дає можливості встановити його вину, оскільки не містить графічного зображення слідів гальмівного шляху, не містить графічно зображених та/або зафіксованих дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху, а також той факт, що дорожнє покриття було покрите снігом. 
В суді апеляційної інстанції захисник скаржника ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати постанову суду, як незаконну.
ОСОБА_3 , інший учасник даної дорожньо-транспортної пригоди, про час розгляду справи повідомлений завчасно, до суду не з`явився, направивши клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням у відпустці за межами міста Києва, при цьому належних доказів, які б підтверджували дану обставину, до заяви не долучено, тому в суду відсутні підстави вважати його неявку з поважних причин, приймаючи до уваги регламентовані строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у його відсутність, згідно приписів ч.6 ст.294 КупАП.
 Вислухавши  захисника ОСОБА_1 , адвоката Григоряна Г.Г., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пункт 2.3 б ПДР України  вказує, що необхідно бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.02.2021 року в м. Києві на вул. Городецького, 15, керуючи автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію до автомобіля Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого здійснив зіткнення, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. 
За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення  ОСОБА_1 п. 12.1, 13.1, 2.3б ПДР України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується відповідними доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винність   ОСОБА_1  у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 046694 від 12 лютого 2021 року; схеми дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобілів після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів; поясненнями учасників ДТП.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1   у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.
Доводи апеляційної скарги з приводу незадовільного стану дорожнього покриття у зв`язку із ожеледицею та здійснення ОСОБА_3 стоянки з порушенням правил дорожнього руху, не мають правого значення, оскільки, за змістом п.12.1 водій повинен самостійно залежно від цілого ряду обставин обрати безпечну швидкість, яка дозволить рухатися не здійснюючи зіткнення з іншими автомобілями чи перешкодами. Отже, у випадку незадовільного стану дорожнього покриття та виявлення перешкоди для ОСОБА_1 мав вибрати таку швидкість та дистанцію, яка б дозволила йому тримати автомобіль керованим і не допускати зіткнення, чого він не дотримався і скоїв зіткнення.
Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені у ст.247 КУпАП. В даному випадку наявність зазначених обставин не відноситься до жодної із перелічених у ст.247 КУпАП обставин.
Окрім того, відхиляючи дані доводи апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані апелянтом обставини можуть мати значення при вирішенні питання про відшкодування шкоди в контексті встановлення вини у її заподіянні.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості   ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому обраний судом вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, підстав для скасування або зміни постанови Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року не вбачається.
Керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                 І.В. Іванова