Справа № 141/297/21 
Провадження № 33/801/555/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Вдовиченка В.І.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вдовиченка Валерія Івановича на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242021, 14 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 о 17 год 40 хв в с. Дібровенці по вул. Дачна керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння рук, відчутний запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради з відеофіксацією вказаної дії. Результат огляду становить 2,5 ‰. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 
Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Вдовиченко В.І. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, невірно застосовано норми матеріального права, а висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними. Просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши  ОСОБА_1 та його адвоката Вдовиченка В.І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог цієї статті.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання   ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) ПДР України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ч. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Вина   ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПу порушенні п. 2.9(а) ПДР України знайшла підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і підтверджується наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242021 від 14 квітня 2021 року; 
-рапортом працівника поліції, згідно якого 14 квітня 2021 року о 17:43 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14 квітня 2021 року о 17:41 год за адресою: Оратівський р-н, с. Дібровиці, вул. Дачна, заявник повідомив, що вулицею рухається авто Ланос синього кольору. Зі слів, водій у стані алкогольного сп`яніння, поводиться агресивно, можливо в автомобілі є ніж;
-актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотестера «Drager», однак від проходження огляду за допомогою алкотестера ОСОБА_1 відмовився, про що зазначив власноручно; 
-направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Оратівська ЛПЛ», виданого 14 квітня 2021 року о 18 год 50 хв;
-висновком КНП «Оратівської лікарні планового лікування» Оратівської селищної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 14 квітня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( 2,5 ‰).
Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.
Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні апеляційного суду були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що вживали спиртні напої з ОСОБА_1 , не бачили чи він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Під час приїзду та складання працівниками поліції адміністративного протоколу на ОСОБА_1 , допитані свідки не були присутні, тому апеляційний суд не бере до уваги їх покази. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що  ОСОБА_1  не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 14 квітня 2021 року, останній пояснив, що він протягом дня вживав алкогольні напої, а саме горілку, та в подальшому керував транспортним засобом (їздив по с. Дібровинці).
Зокрема, на відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського відповів, що він дійсно вживав алкоголь та керував транспортним засобом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. 
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242021 від 14 квітня 2021 року вбачається, що  ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу він не надав, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.
Матеріали справи не містять доказів того, що до   ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, іншими документами тощо.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, вони не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану оцінку.
Таким чином, проведений медичний огляд   ОСОБА_1   та складений на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та підстави вважати його недійсним відсутні.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.
Отже, у суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.
Застосований судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Інші доводи апеляційної скарги безпідставні, не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.
Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно дост.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вдовиченка Валерія Івановича залишити без задоволення.
Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун