Номер провадження: 22-ц/813/7881/21 
Номер справи місцевого суду: 522/6505/21
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т.Ю.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/6505/21
Номер провадження: 22-ц/813/7881/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи: 
- позивач –  ОСОБА_1 ,
- відповідач – Обслуговуючий кооператив «Граніт»,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Одеська міська рада,

    розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська міська рада, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Федчишеної Т.Ю. 15 квітня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду,

встановив:

2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з обслуговуючого кооперативу «Граніт» на його користь: 1) заборгованість за заподіяну майнову шкоду у розмірі - 265 895,96 грн., з яких: - 206 909,48 грн. - заборгованість за матеріальні збитки; - 40 554,26 грн. - борг з урахуванням індексу інфляції; - 18 432,22 грн. - 3 % річних; 2) моральну шкоду у розмірі - 30 000,00 грн..
ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 23 квітня 2018 року, вранці, на території житлового комплексу «Академгородок», біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Nissan Tiida», державний номер - НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності подружжя, було повністю знищено пожежею, що
підтверджується актом про пожежу від 23.04.2018 року. Пожежа виникла у одному легковому автомобілі марки «Nissan Х-Тгіаl», який знаходився на території ж/к «Академгородок», території господарювання обслуговуючого кооперативу «Граніт». Згодом вогонь розповсюдився ще на три автомобілі, які були розташовані поруч. За наслідками цієї пожежі слідчим відділенням Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одеса ГУНП України в Одеській області були відкрити два кримінальних провадження за № 12018161500000919 від 23.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 194 КК України, та за №12019161500000939 за ознаками кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 367 КК України і ч. 2 ст. 270 КК України. У обох кримінальних
провадженнях позивача визнано потерпілим. Досудове розслідування у цих
кримінальних провадженнях досі триває (а. с. 1 - 6).

2.4 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15 квітня 2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано на розгляд за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Як слідує з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача - ОК «Граніт» є - АДРЕСА_2 (а. с. 105).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року та направити цивільну справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального законодавства. 
Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (а. с. 110 - 111).

2.7 Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

Обслуговуючий кооператив «Граніт» та Одеська міська рада не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.8 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від  17.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду (а. с. 121).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи (а. с.122). 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Обслуговуючому кооперативу «Граніт» повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 31.05.2021» (а. с. 124). 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Одеській міській раді повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 27.05.2021» (а с. 125). 
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що Обслуговуючий кооператив «Граніт» та Одеська міська рада є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 – 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений до одного з двох і більше судів.
Згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про порушення позивачем правил підсудності.

3.3 Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Доводи апелянта щодо помилкового висновку суду першої інстанції про неможливість слухання справи у Приморському районному суді м. Одеси колегія суддів приймає, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з позовними вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.
Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК України).
Системний аналіз відповідних норм ЦПК України, які регулюють питання щодо визначення підсудності, дає підстави для висновку, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції (ст. ст. 27, 184, 187 ЦПК України).
Крім того, територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що місцем заподіяння шкоди є - АДРЕСА_1 , що знаходиться у Приморському районі міста Одеса, тому розгляд справи можливий за вибором позивача і у Приморському районному суді м. Одеси.
Доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали знайшли своє відображення в матеріалах справи, а отже є обґрунтованими.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, що мають значення для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, порушенні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції (Приморського районного суду м. Одеси) для продовження розгляду справи, починаючи зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

3.5Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 28, 268, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 359 ЦПК України, 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 15 квітня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду - скасувати. 

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова