Справа № 415/2626/19 
Провадження № 22-ц/810/538/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року  м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Кострицького В.В.,
суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В.
учасники справи:
позивач  Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії
Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»
представник позивача Галамага Дмитро Андрійович
відповідач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Фастовця В.М. в м. Лисичанськ, Луганської області,
у цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 2206,15 доларів США, посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 2195/1 від 16.07.2007.
Мотивуючи такий позов АТ «Ощадбанк» зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» та фізичною особою  ОСОБА_1 (далі - Позичальник, Відповідач-1) був укладений Договір про іпотечний кредит № 2195/1 від 16.07.2007 зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 15.09.2010 (далі - Кредитний договір). Філія - Луганське обласне управління входить до єдиної організаційної структури Банку, не має статусу юридичної особи, є відокремленим структурним підрозділом AT «Ощадбанк» (далі - Банк, Кредитор). Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору грошові кошти в сумі 6 000,00 (шість тисяч) доларів США, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 12,7 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надавався на 10 (десять) років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 16.07.2017 на придбання квартири. Згідно п. 1.6 Кредитного договору Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Згідно з п. п. 1.5, 1.7 Кредитного договору (в редакції додаткового договору №1 від 15.09.2010) Позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше останнього дня кожного місяця здійснювати погашення Кредиту рівними частинами в сумі 50,42 (п`ятдесят доларів США 42центів) доларів США та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, на відповідні рахунки Позичальника, відкриті в Банку. Останній платіж врахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів Позичальник зобов`язався здійснити не пізніше 16.07.2017. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1054 ЦК України).  Згідно п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.5. Кредитного договору Відповідач-1 зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Відповідно до п. 4.2.2. Кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості з а кредитом чи процентами виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених договором, банк має право стягнути заборгованість за Кредитним договором в примусовому порядку. Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником своїх з: пов`язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 2195/1 від 16.07.2007 з ОСОБА_2  (далі Поручитель, Відповідач-2). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання 5: боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному : обсязі (стаття 553 ЦК України). У відповідності до п. 2.1. Договору поруки у разі порушення Боржником виконання :: пов`язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобов`язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки, Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому же обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24 лютого 2021 року позов задоволено. 
Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачами зобов`язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 2206,15 доларів США, в тому числі: борг за кредитом за період з 05.05.2014 по 17.07.2017 – 1927,99 доларів США, проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 03.11.2014 – 82,57 долари США , 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 22.06.22012 по 21.01.2019 – 181,87 долар США, 3 % річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2013 по 21.01.2019 – 10,95 доларів США 95 центів, пеня по простроченому основному боргу за кредитом – 2,77 долари США .Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. 
Доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить зазначене рішення суду скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку із смертю основного боржника ОСОБА_1 договір поруки № № 2195/1 від 16.07.2007 року є припиненим з 16 жовтня 2014 року - з дня видачі довідки про його смерть.
Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення божником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване, в тому числі, в договорі поруки. У разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.З Договору поруки 2195/1 від 16.07.2007 року вбачається, що скаржник не надав свою згоду на переведення боргу та не погоджувався у разі порушення зобов`язання за кредитним договором відповідати за будь-яку іншу особу, окрім самого боржника, тому у зв`язку зі смертю його брата  ОСОБА_1 є підстави для припинення поруки. Крім того, п.4.3 Договору поруки № 2195/1 від 16.07.2007 року вказано, що припинення поруки здійснюється у випадку заміни боржника іншою особою, якщо поручитель не виявив згоди відповідати за нового боржника. Скаржник не є спадкоємцем свого брата  ОСОБА_1 , чи приймали спадщину члени його сім`ї - дружина, син та дочка від першого шлюбу, апелянту не відомо. По-друге, після вивчення документів справи № 415/2626/19 Лисичанського міського суду, скаржником було виявлено, що позовна заява від 21.03.2019 року про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2195/1 від 16.01.2007 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1  та ОСОБА_2  заборгованості в сумі 2 206,15доларів США подана ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління AT "Ощадбанк" підписана представником AT "Ощадбанк" адвокатом О.В. Гребенар. Матеріали справи не містять інформації про повноваження адвоката щодо підписання позовної заяви. В матеріалах справи присутня копія ордеру про надання правової допомоги серії ЗП № 040392 від 12.03.2019 року з відміткою про встановлені обмеження у відповідності до договору про надання правової допомоги № 12-03/19 від 12.03.2019 року: повна або часткова відмова від позовних вимог, апеляційної/касаційної скарги; відкликання апеляційної/касаційної скарги; визнання позову/апеляційної/касаційної скарги повністю або частково; укладення мирової угоди; досягнення примирення. А також копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001311 від 29.09.2017 року. Однак, зазначені документи не містять інформації про надання ПАТ "Державний ощадний банк України" повноважень адвокату О. В. Гребенар на підписання позовної заяви від імені банку.Таким чином, надаючи право адвокату здійснювати представництво та захист своїх інтересів клієнт обумовлює обсяг наданих адвокату повноважень, який визначається змістом довіреності або відповідним договором на надання правової допомоги. По-третє, скаржник вважає, що Лисичанським міським судом Луганської області було проведено формальну перевірку щодо встановлення мого місця проживання та реєстрації, а також позивач повинен був вжити заходів щодо встановлення мого місця проживання та реєстрації з метою дотримання мого права на доступ до правосуддя як внутрішньо переміщеної особи. В місті Алчевську в період з липня 2014 року час від часу тривали бойові дії і про додаткове оформлення чи підписання будь-яких документів він не задумувався. 6 січня 2015 року скаржник виїхав з окупованої території України на постійне місце проживання в с. Зелений Гай Красилівського району Хмельницької області. 14 травня 2015 року скаржник встав на облік як внутрішньо переміщена особа із реєстрацією місця проживання в  АДРЕСА_1  про що було зроблено унікальний запис в Єдиному державному демографічному реєстрі. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.Однак, матеріали суду не містять документів, які б підтвердили факт направлення відповідачам ОСОБА_3 та мені, ОСОБА_2 , копій позовної заяви, ухвал суду та рішення суду: відсутні рекомендовані повідомлення про вручення або про невручення з поверненням направлених документів. В ухвалі про відкриття провадження по справі відсутня інформація про виклик відповідачів у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Після вивчення матеріалів судової справи апелянтом виявлено, що перевірка його дійсного місця проживання не проведена належним чином, а всупереч вимогам законодавства проведена формально.
У справі № 679/219/20 від 25.02.2021 року Верховним Судом викладено висновок, що оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду вчасно направляти копії судових рішень учасникам справи, що порядок вручення судового рішення є відмінним від порядку повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.
Відзив на апеляційну скаргу 
22 червня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Ощадбанк».
Мотивуючи який, відповідач по справі зазначає, що За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України). У відповідності до п. 2.1. Договору поруки у разі порушення Боржником виконання зобов`язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобов`язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. Позичальник порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом. Банк звернувся з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Лисичанським міським судом Луганської області прийнято рішення по справі № 415/2626/18 про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит № 2195/1 від 16.07.2007. Рішення набрало законної сили 08.06.2019. При примусовому виконанні рішення суду про стягнення кредитної заборгованості Банку стало відомо про смерть Боржника - ОСОБА_1 . 27.11.2020 року з метою підтвердження факту смерті боржника Банком було направлено заяву до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Банком отримано лист Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з інформацією, згідно якої за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявна інформація щодо смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Банком було дотримано вимоги ст. 1281 ЦК України щодо пред`явлення вимог до спадкоємців Позичальника шляхом направлення претензії до нотаріусу. Так, 16.12.2020 до Алчевської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було надіслано претензію Банка як кредитора до спадкоємців ОСОБА_4 . 15 січня 2021 року отримано відповідь, згідно якої Кремінська ДНК повідомила, що заява Банку щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1 від 16.12.2020 за № 110.20-10/5165/82619/2020-12/вих, та яка отримана 11.01.2021, заведена спадкова справа № 1/2021. 07 квітня 2021 Банк звернувся з заявою до нотаріальної контори про необхідність надання інформації про отримання спадщини померлого ОСОБА_5 . Згідно відповіді Алчевської ДНК від 16.04.2021 у разі видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті Відповідача-1 заява Банку буде доведена до спадкоємців і Банк буде повідомлено про право на спадщину. У відповідності до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. З огляду на викладене, смерть Відповідача-1 не вважається підставою для припинення поруки, а зобов`язання Поручителя щодо поруки, є чинним. Також скаржник не надав розрахунків витрат (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Таким чином, підстав для стягнення витрат з AT «Ощадбанк» на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді, немає. Дані вимоги скаржника є безпідставними та необґрунтованими. Позивач вважає, що у відповідності до вимог ч. 1. ст. 60, ст. 62 ч. 7 ст. 177 ЦПК України, ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 додані до позовної заяви копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордера на надання правової допомоги на ім`я Гребенара О.В., є належними та достатніми доказами на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів AT «Ощадбанк» в даній справі, в тому числі - на підписання позовної заяви. На час подання позовної заяви до суду Відповідачами не було надано жодного документа до філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» про зміну їх фактичного місця проживання та реєстрації. Скаржником також не повідомлено Банк про смерть Відповідача-1, тобто про обставини, що могли вплинути на виконання зобов`язань за кредитним договором. Направити кореспонденцію Відповідачам не уявлялося можливим, оскільки їх останні відомі місця реєстрації знаходяться на непідконтрольній українській владі території, офіційні електронні адреси невідомі, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території. Про розгляд справи скаржнгик був повідомлений належно на підставі п. 19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 09.04.2019 року ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області було відкрито провадження по справі № 415/2626/19. Відповідачі повідомлені шляхом розміщення даної ухвали на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на веб-сторінці Лисичанського міського суду Луганської області https://lsm.lg.court.gov.ua/sudl214.Рішення Лисичанського міського суду Луганської області 08.05.2019 по справі № 415/2626/18 також було розміщено на сайті Лисичанського міського суду Луганської області. Також, всі рішення по даній цивільній справі містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнями: https://reyestr.court.gov.Ua/Review/81053440 (ухвала суду від 09.04.2019), https://reyestr.court.gov.Ua/Review/81628405 (рішення суду від 08.05.2019), https://reyestr.court.gov.ua/Review/81997348 (ухвала суду від 24.05.2019). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб- порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень». Тому, тлумачення скаржника про недотримання його права на доступ до правосуддя, є безпідставним. З огляду на те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження пропущений Відповідачем-2, Лисичанським міським судом Луганської області виконано всі вимоги цивільного судочинства та вирішено справу згідно із законом, Позивач вважає вимоги та доводи ОСОБА_2 необґрунтованими, такими, що не відповідають діючому законодавству України та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо повідомлення сторін про розгляд справи
Сторони належним чином повідомленні про розгляд справи у порядку письмового провадження, заперечень з цього питання до Луганського апеляційного суду не надходило.
Представник скаржника ОСОБА_6 судом не повідомлялась, через те що за матеріалами апеляційної скарги її як адресата не зазначено, тому у суду відсутні данні щодо обєму представництва , що не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Колегією суддів вивчивши матеріали цивільної справи, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3ст. 12 ЦПК України).
В силу ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 16 липня 2007 року братом скаржника ОСОБА_1 було укладено з ВАТ "Державний ощадний банк України" Договір про іпотечний кредит за яким йому було надано грошові кошти в сумі 6 000 доларів США. 
16 липня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та братом скаржника ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір з метою забезпечення належного виконання зобов`язання ОСОБА_7 за кредитним договором № 2195/1 від 16.07.2007 року, предметом іпотеки є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . 
16 липня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", скаржником, ОСОБА_2 , та братом скаржника, ОСОБА_1 , було укладено Договір поруки № 2195/1, де скаржник, як поручитель зобов`язався перед кредитором ВАТ "Державний ощадний банк України" відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання моїм братом зобов`язання - погашення кредиту в розмірі 6 000 доларів США, за кредитним договором № 2195/1 від 16.07.2007 року. 
З квітня 2014 року на території Луганської області проводилась антитерористична операція( на дачи час ООС).
16 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції Луганської області було видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 брата скаржника ОСОБА_1 . 
Згідно довідки про причину смерті № 307 від 15.10.2014 року причина смерті невстановлена у зв`язку із кісткуванням трупу. 
Того ж дня 16 жовтня 2014 року скаржник письмово та усно повідомив керуючу на той час філією ВАТ "Ощадбанк" Алчевського відділення Луганської області № 3113 ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 помер, надав їй завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , і ОСОБА_8 завірила мене, що на підставі поданих мною документів договір поруки буде припинено. Додаткових документів від керуючої відділенням скаржник не вимагав. 
В місті Алчевську в період з липня 2014 року час від часу тривали бойові дії і про додаткове оформлення чи підписання будь-яких документів тоді скаржник не задумувався. 
6 січня 2015 року скаржник виїхав з окупованої території України на постійне місце проживання в с. Зелений Гай Красилівського району Хмельницької області. 
14 травня 2015 року скаржник встав на облік як внутрішньо переміщена особа. 
З 09.08.2011 року скаржник є пенсіонером і отримує пенсію в ВАТ "Ощадбанк", але до травня 2014 року скаржник її отримував в філії Алчевського відділення № 3113 ВАТ "Ощадбанк". 
14 травня 2015 року скаржник звернувся до філії Красилівського відділення Хмельницької області № 10022/081 (за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа) із заявою про переведення пенсії скаржника із філії ВАТ "Ощадбанк" Алчевського відділення Луганської області № 3113 до філії ВАТ "Ощадбанк" Красилівського відділення Хмельницької області № 10022/081, в результаті чого 14 травня 2015 року скаржник уклав договір і пенсію став отримувати на картковий рахунок в м. Красилів. 
З 15.11.2017 року по сьогоднішній день скаржник періодично знаходиться на заробітках за кордоном. В липні - серпні 2020 року, будучи на території України, скаржник побачив, що на його картковий рахунок надходить менший розмір пенсії, скаржник звернувся до філії ВАТ "Ощадбанк" Красилівського відділення Хмельницької області з тим, щоб вони пояснили скаржнику причину і тоді ж йому стало відомо про те, що з нього вираховується сума боргу за виконавчим документом, який було надіслано до філії ВАТ "Ощадбанк" Красилівського відділення Алчевським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків). Скаржник зателефонував до Алчевського міського відділу ДВС з проханням надати йому роз`яснення щодо виконавчого документу. Але відповіді йому не надали. 
16 вересня 2020 року адвокат Лукіянчук О.М. направила до Лисичанського міського суду Луганської області заяву про надання копії матеріалів цивільної справи № 415/2626/19 за позовом ПАТ "Державний ощадний банк" в особі Луганського обласного управління AT "Ощадбанк" до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. 
22.09.2020 року Лисичанським міським судом Луганської області сканкопія усіх сторінок справи була направлена на електронну адресу адвоката, але скаржник не міг ознайомитися з матеріалами справи, оскільки перебував за межами України на заробітках. 
25.09.2020 року філією ВАТ "Ощадбанк" Красилівського відділення Хмельницької області № 10022/081 було надано інформацію про те, що за виконавчим листом, який направлений 29.04.2020 року Алчевським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) з скаржника з 01.06.2020 року по 25.09.2020 року стягнуто суму 7 804,65 грн. (20 % щомісячних відрахувань), загальна сума заборгованості по виконавчому документу становить 65 376,82 грн. По сьогоднішній день відділом ДВС проводиться щомісячно стягнення на користь ВАТ "Ощадбанк".
Відповідно до статей 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. У разі порушення зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, ч. 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення божником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване, в тому числі, в договорі поруки.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язанні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі, п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України.
Тобто, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або застоводавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
Відповідно до ч. З статті 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.
З Договору поруки 2195/1 від 16.07.2007 року вбачається, що скаржник не надав свою згоду на переведення боргу та не погоджувався у разі порушення зобов`язання за кредитним договором відповідати за будь-яку іншу особу, окрім самого боржника, тому у зв`язку зі смертю брата скаржника ОСОБА_1 є підстави для припинення поруки.
Крім того, п.4.3 Договору поруки № 2195/1 від 16.07.2007 року вказано, що припинення поруки здійснюється у випадку заміни боржника іншою особою, якщо поручитель не виявив згоди відповідати за нового боржника.
Скаржник не є спадкоємцем свого брата ОСОБА_1 , чи приймали спадщину члени його сім`ї - дружина, син та дочка від першого шлюбу, скаржнику не відомо.
Відповідно матеріалів апеляційної скарги (а.с.96-159), щодо представництва відповідача ОСОБА_2 адвокатом Лукіянчук О.М., надано два документи, а саме договір про надання правової допомоги від 21 серпня 2020(а..150-151) та ордер на надання правничої допомоги (а.с.159) жодний з цих документів, не мають розрахунку, щодо виконаної роботи адвокатом, не підтверджена сума гонорару сплачена ОСОБА_2 за надання правової допомоги, тому судова колегія погоджується із позицією позивача АТ «Ощадбанк», щодо необґрунтованості стягнення грошових коштів, щодо надання правової допомоги адвоката Лукіянчук О.М. відповідачу ОСОБА_2 ..
Щодо клопотання заявленого ОСОБА_2 стосовно витребування копій виконавчих проваджень, судова колегія зазначає наступне.Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів в даному випадку звертає увагу скаржника що необхідність витребування матеріалів виконавчих проваджень належним чином не аргументована і не входить до меж апеляційного перегляду , що не позбавляє можливості скаржника витребувати відповідні матеріали в іншому провадженні.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року в частині задоволених позовних вимог АТ «Ощадбанк» до скаржиника, скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, та стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати .
Відмовити в частині стягнення з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 суму витрат на допомогу адвоката за необґрунтованістю таких вимог, а саме не надання суду розрахунку витрачену на таку допомогу. Відмовити в частині стягнення з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 суми стягненних грошових коштів так як це є передчасним і виходить за межі позовних вимог, що не позбавляє відповідача права в подальшому звернутись до суду за захистом свого права.
Щодо стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 2195/1 від 16.07.2007 року з ОСОБА_1 , судова колегія прийшла висновку, що право вимоги до нього припиняється з моменту смерті боржника. Відповідно до вимог ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця позбавляється права вимоги. 
Відповідно до положень ст. 608 ЦК України Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Судова колегія стягує на користь апелянта судові витрати за подання апеляційної скарги та не враховує апеляційні вимоги які виходять за межі апеляційного перегляду.
На підставі ст.ст.608,1281 ЦК України. Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року року в частині задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмовув задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року року в частині задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження узвязку зі смертю фізичної особи ОСОБА_1 .
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк»(ЄДРПОУ ВП:09304612, вул. Еергетиків 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП  НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) суму сплаченого ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2 881(дві тисячі вісімсот вісімдесят однієї) гривні 60 коп..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: