запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/585/21	Головуючий у 1-й інстанції Гашук К.В.	
Єдиний унікальний №335/4423/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       20 серпня 2021 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участю ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Габуєва Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Габуєва Георгія Юрійовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 12.04.2021 о 17 год. 27 хв. у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 43 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mazda 3» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). На вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння відмовилась. 
ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП. Застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі захисник Габуєв Г.Ю. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначав, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mazda 3» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а так само відмови проходження медичного огляду, 12.04.2021 року о 17.27 год.
Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Габуєва Г.Ю., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КпАП адміністративного правопорушення підтверджена в повному обсязі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №102336 від 12.04.2021; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №102335 від 12.04.2021, яким підтверджено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем «Mazda 3», держномер НОМЕР_1 ; рапортом поліцейського; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 12.04.2020; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події.
Відтак, висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак передбаченого ч.1 ст.130 КпАП адміністративного правопорушення є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. 
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ААБ №102336 від 12.04.2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. 
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконності вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з тих підстав, що остання не була водієм повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Крім того, під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1 повністю визнала факт керування нею транспортним засобом в зазначений час. Під час апеляційного розгляду заявила, що керуючи транспортним засобом скоїла ДТП. Після оформлення документів з фіксації зазначеної ДТП співробітник поліції став вимагати пройти медичне обстеження на стан її сп`яніння. Оскільки між цими подіями пройшов деякий час і її вже не можна було вважати водієм транспортного засобу, а також через те, що вона поспішала у справах і ні з ким було залишити дітей, вона вимушена була відмовити в задоволенні такої вимоги поліцейського. 
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії №102336 від 12.04.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП не містить жодних протиріч з фактичними обставинами події, а доводи апелянта з цього приводу є безпідставними. 
Згідно п.п.1.1, 1.9 ПДР на всій території України встановлено єдиний порядок дорожнього руху, а особи, які його порушують несуть відповідальність згідно із законодавством.
Ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.10 «є» у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також ліків, виготовлених на їх основі.
Змістом п.п.6,8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я, а у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відтак, ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, зобов`язана була виконати вимогу поліцейського та пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Диспозицією ст.130 КпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.
Посилання апелянта на неправильність зазначеного у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Будь-яких порушень з боку поліцейських при оформленні даного адміністративного матеріалу, які б впливали на сутність прийнятого судом рішення, не вбачається. 
ОСОБА_1 , приймала участь при розгляді справи як в суді першої інстанції так і в апеляційному суду, а відтак жодних порушень її прав, передбачених ст. 268 КпАП не вбачається.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують. 
У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, інші доводи апеляційної скарги.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КпАП адміністративного правопорушення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Габуєва Георгія Юрійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 335/4423/21