УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/27430/20
Провадження № 22-ц/4820/970/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.
за участю: представника відповідача Панченка Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/27430/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення договірних зобов`язань, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2021 року (суддя Бондарчук В.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк» про припинення договірних зобов`язань.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що 02 квітня 2008 року між нею та АТ «Альфа-Банк» був укладений договір кредиту №880/117-РКМ 16, відповідно до якого вона отримала кредитні кошти в сумі 22 000 доларів США під 13,5% річних, розмір яких було змінено 11 січня 2013 року до 14,5 %. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 686/9657/16 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 4 538,95 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 500 грн, пеню за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 500 грн. 
Вказувала, що заборгованість визначена рішенням суду нею була сплачена в повному обсязі і в серпні 2020 року вона звернулася до АТ «Альфа Банк» з листом, в якому просила надати довідку про відсутність заборгованості, припинити іпотеку, та чинність обтяжень. 
Зазначала, що відповідач у відповіді від 15 вересня 2020 року № 78640-23.1-б/б відмовив у видачі довідки, посилаючись на те, що зобов`язання не є припиненими, станом на 27 серпня 2020 року є заборгованість за простроченим тілом кредиту 2 485,94 дол. США, процентами 52,06 дол. США, пені 36 056 грн 86 коп, пені в сумі 4 860,74 дол. США.
Позивач, посилаючись на те, що заборгованість визначена рішенням суду сплачена нею в повному обсязі, звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати припиненими зобов`язання за договором кредиту № 880/117-РКМ 16 від 02.04.2008.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним. Вказує, що сума відсотків визначена судом є необґрунтована, оскільки вона не підтверджена жодним первинним документом. Зазначає, що надані відповідачем на підтвердження наявності заборгованості по кредиту, розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку не узгоджуються між собою за показниками. Крім того, суд неправильно визначив дату звернення до суду з позовом про стягнення боргу. На думку апелянта, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі, а тому право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Апелянт вважає, що її зобов`язання за кредитним договором виконані в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про слухання справи у її відсутність.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що 02 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-банк») та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 880/117-РКМ 16, за умовами якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 22 000 доларів США під 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 05 квітня 2015 року.
11 січня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін № 3, яким змінено відсоткову ставку до 14,5% річних та кінцевий строк повернення кредиту визначено до 01 квітня 2017 року.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/9657/16-ц від 25 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 880/117-РКМ 16 від 02.04.2008 в сумі 4 538,95 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3 926,27 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 612,68 доларів США, пені в сумі 500 грн та пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 500 грн. Вирішено питання розподілу судового збору. Позов банку до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитом був пред`явлений 05 травня 2016 року. Борг позичальника за кредитними договором, який стягнуто судом, був визначений станом на 17 березня 2016 року.
06 липня 2020 року ОСОБА_1 було сплачено АТ «Альфа-Банк» на виконання вищезазначеного рішення суду 3 926,27 доларів США, що еквівалентно 106 683 грн 04 коп, 612,68 доларів США, що еквівалентно 16 647 грн 50 коп, 1916 грн 90 коп судового збору, 1000 грн пені, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 33-35 т. 1).
Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно виходив з того, що АТ «Альфа-Банк», як правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк», втратив право на нарахування відсотків за кредитом та неустойки, з дня пред`явлення до суду позову про стягнення достроково усієї суми заборгованості за кредитним договором № 880/117-РКМ 16 від 02 квітня 2008 року.
При цьому, суд першої інстанції встановивши, що сума заборгованості, яка стягнута судом, була визначена банком станом на 17 березня 2016 року, сплачена позичальником лише 06.07.2020, однак відповідна обставина не свідчить про те, що банк втратив право на нарахування відсотків на поточну та прострочену заборгованість в період з 18 березня 2016 року до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості. А тому, дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредитні зобов`язання позичальника перед кредитором в повному обсязі не виконані, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Доводи апеляційної скарги про виконання позивачем зобов`язань за кредитним в повному обсязі є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.
Разом з тим, при визначенні періоду, за який банком нараховуються відсотки, та їх розміру суд припустився помилки, і цього приводу є частково підставними доводи апеляційної скарги, проте, це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тій частині, що позов до суду про стягнення заборгованості у справі № 686/9657/16-ц датовано 25.04.2016, оскільки днем подання позову до суду є не дата, вказана у позовній заяві, а день її реєстрації в канцелярії суду або день відправлення позову на адресу суду поштою. 
За матеріалами справи № 686/9657/16-ц днем відправлення позову на адресу суду поштою є 30.04.2016, тому і датою подання позову до суду є 30 квітня 2016 року. Відповідно, період для нарахування банком відсотків на поточну та прострочену заборгованість обмежується датою 30.04.2016 - днем звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       О.І. Талалай