Постанова
Іменем України
 
29 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-1670/11
провадження № 61-10294св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,
 
учасники справи: 
скаржник (боржник) - ОСОБА_1 , 
суб`єкти оскарження: Запорізький районний відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в особі начальника відділу - Брєй Олени Василівни, заступник начальника відділу - Дениско Світлани Вікторівни, Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 
стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Зелінською Ольгою Сергіївною, на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2020 року в складі колегії суддів: Крилової О. В., Кримської О. М., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У липні 2018 року Зелінська О. С. , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, суб`єкти оскарження: Запорізький районний відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в особі начальника відділу - Брєй О. В. (далі - Запорізький РВ ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області), заступник начальника відділу - Дениско С. В., Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Хортицький ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інновація»), Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»).
Скарга мотивована тим, щоу провадженні заступника начальника Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. на виконанні перебуває виконавче провадження № 41647401 з виконання виконавчого листа № 2-1670/11 від 16 вересня 2013 року, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 
18 червня 2016 року виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було завершене на підставі пункту 9 частини першої статті  47 Закону України «Про виконавче провадження», що, зокрема, підтверджується відповіддю в.о. начальника Запорізького ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області (т. 3 а. с. 207).
Постановою начальника Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Брей О. В. від 21 квітня 2017 року скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18 червня 2016 року, з тих підстав, що виконавцем не в повному обсязі перевірено майновий стан боржника. 
07 грудня 2017 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 листопада 2017 року, відповідно до якої було вирішено звернути стягнення на доходи боржника у poзмірі 20 (не зрозуміло чого саме, гривень чи відсотків) до виплати загальної суми боргу у poзмірі 480 575,56 грн.
18 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_1 заступник начальника Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Зазначає, що 27 березня 2008 року між АБ «Факторіал Банк» та ПП «Олімпія» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 241-г/06.
У забезпечення виконання позичальником ПП «Олімпія» зобов`язань за кредитним договором, 27 березня 2008 року між АБ «Факторіал банк» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, предметом якого є: нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 . 
Тобто, в забезпечення зобов`язання було прийнято нерухоме майно, придбане не за рахунок коштів, отриманих ПП «Олімпія» при укладенні кредитного договору.
06 лютого 2018 року начальником Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. винесено постанову про скасування процесуального документу - постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 18 грудня 2017 року, а заступником начальника винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Інновація».
Kpiм того, начальник відділу та державний виконавець, достовірно знаючи про причини та обставини оскарження дій начальника відділу та державного виконавця в суді, 19 липня 2018 року та 31 липня 2018 року знову, зловживаючи своїм службовим становищем, винесли постанову про арешт майна боржника та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.
Таким чином неправомірні дії посадових осіб виконавчої служби призвели до порушення прав боржника ОСОБА_1 , при цьому заявник посилається на те, що начальник відділу Брєй О. В. розглянувши скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» та приймаючи за результатами її розгляду постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, діяв поза межами своїх повноважень, оскільки станом на 20 січня 2018 року, тобто на момент подачі скарги на дії заступника начальника відділу, виконавче провадження № 41647401 з виконання виконавчого листа № 2-1670/11 від 16 вересня 2013 року було завершено, а постанова про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні була винесена лише після розгляду вказаної скарги та скасування процесуального документа, а саме 06 лютого 2018 року, тобто начальник відділу прийняв на себе повноваження суду та розглянув скаргу особи, яка на той момент ще не була стягувачем у виконавчому провадженні.  
На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії начальника відділу Запорізького районного ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. щодо винесення постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 41647401 від 06 лютого 2018 року відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», щодо винесення постанови про скасування процесуального документу № 41647401 від 06 лютого 2018 року.
Визнати незаконною вказівку начальника відділу Запорізького районного ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. щодо винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження.
Визнати незаконними: постанову заступника начальника відділу Запорізького районного ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника № 41647401 від 18 червня 2018 року; постанову про арешт майна боржника № 41647401 від 19 липня 2018 року; постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 41647401 від 31 липня 2018 року.
Скасувати постанови начальника відділу Запорізького районного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В.: про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 06 лютого 2018 року; про скасування процесуального документу від 06 лютого 2018 року; про заміну сторони виконавчого провадження.
Скасувати постанови заступника начальника відділу Запорізького районного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В.: про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 червня 2018 року; про арешт майна боржника від 19 липня 2018 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 31 липня 2018 року.
Зобов`язати заступника начальника відділу Запорізького районного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В., в провадженні якої перебуває виконавче провадження, повернути виконавчий документ стягувачу на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18 грудня 2017 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня2019 року скаргу задоволено.
Визнано незаконними дії начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. щодо винесення постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 41647401 від 06 лютого 2018 року відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Визнано незаконними дії начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. щодо винесення постанови про скасування процесуального документу№41647401 від 06 лютого 2018 року.
Визнано незаконною вказівку начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. щодо винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження.
Визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника № 41647401 від 18 червня 2018 року.
Визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій Дениско С. В. про арешт майна боржника № 41647401 від 19 липня 2018 року.
Визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій Дениско С. В. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 41647401від 31 липня 2018 року.
Скасовано постанову начальника відділу Запорізького районного відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Брєй О. В. про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 41647401 від 06 лютого 2018 року відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Зобов`язано начальника відділу Хортицького відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, у відділі якого перебуває виконавче провадження № 41647401, повернути виконавчий документ стягувачу на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу № 41647401 від 18 грудня 2017 року.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у виконавчому листі, за яким відкрито виконавче провадження, чітко зазначено спосіб виконання рішення суду, а саме - звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за ціною продажу, встановленої на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Проте, державний виконавець при винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 листопада 2017 року вийшов за межі своїх повноважень, чим порушив вимоги статей 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, щоЗакон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Вказаний мораторій унеможливлює вжиття органами і посадовими особами проведення конкретних виконавчих дій - заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень.
При таких обставинах, на думку суду апеляційної інстанції, існують підстави для застосування приписів пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повернення виконавчого документу стягувачу.
Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що переглядаючи справу по суті та постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скаргиТОВ «Фінансова компанія «Інновація», суд апеляційної інстанції дійшов невірного висновку про те, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на спірні правовідносини.
При цьому висновки суду першої інстанції апеляційний суд фактично не досліджував, доводи апеляційної інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» не вивчав та оцінки їм не надавав.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2020 року ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що та обставина, на яку посилається скаржник, що скасування постанов та перевірка виконавчих проваджень здійснювалися начальником Запорізького РВДВС Брєй О. В. та заступником начальника відділу Запорізького ВДВС Дениско С. В. за відсутності повноважень та за скаргою особи, яка не була на той час стягувачем, не тягне будь-яких порушень прав боржника, оскільки останній не зазначає про будь-які дії, які б свідчили про виконання ним судового рішення та припинення встановлених для нього судовим рішенням обов`язків. В свою чергу, задоволення вимог скаржника та скасування зазначених ним в скарзі постанов призведе до порушення прав кредитора, оскільки судове рішення залишається невиконаним, а виконавче провадження закритим з необґрунтованих державним виконавцем підстав. 
Набуття ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» статусу стягувача в зазначеному виконавчому провадженні після процесуальної зміни сторони виконавчого провадження, не може бути формальною підставою для визнання неправомірними дій начальника ВДВС, що в свою чергу були спрямовані на перевірку виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Зелінська О. С., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2020 рокута залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
У серпні 2020 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У листопаді 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що апеляційним судом під час ухвалення оскаржуваного рішення порушені норми матеріального права, зокрема положення статей 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, враховуючи, що спірне нерухоме майно придбане не за рахунок коштів, отриманих ПП «Олімпія» при укладенні кредитного договору, то виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає завершенню, оскільки вказані обставини виключають можливість виконання судового рішення. Крім того, начальник відділу не мав повноважень на розгляд скарги ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»  та не мав підстав для скасування процесуального документа, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу за умови відповідних повноважень має право скасувати рішення чи дії державного виконавця, якщо вони суперечать вимогам закону, проте як вбачається з детального аналізу викладених обставин заступник начальника відділу діяв виключно на підставі норм чинного законодавства.    
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У жовтні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» подало подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило скаргу відхилити, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У провадженні заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. на виконанні перебувало виконавче провадження № 41647401 з виконання виконавчого листа № 2-1670/11 від 16 вересня 2013 року, виданого Запорізьким районним судом 3aпopiзької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 
17 червня 2016 року на підставі пункту 9 частини першої статті  47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови) зазначене виконавче провадження було завершене.
21 квітня 2017 року начальник Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Брей О. В. виніс постанову про скасування процесуального документу, оскільки встановлено, що не в повному обсязі перевірено майновий стан боржника, що підтверджується постановою про скасування процесуального документу.
Постановою заступника начальника Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. від 24 листопада 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 
18 грудня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу, про що свідчить постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.
06 лютого 2018 року начальник відділу Брей О. В. виніс постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 41647401, в якому зазначено, що 29 січня 2018 року до відділу надійшла скарга на дії заступника начальника відділу Дениско С. В. щодо винесення 18 грудня 2017 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою начальника відділу Брєй О. В. від 06 лютого 2018 року скасовано процесуальний документ про повернення виконавчого документа стягувачу.
Постановою заступника начальника відділу від 06 лютого 2018 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Інновація».
18 червня 2018 року заступником начальника відділу Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. прийнято постанову про опис та арешт майна боржника, а саме - житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 
19 липня 2018 року заступником начальника відділу Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. прийнято постанову про арешт майна боржника.
31 липня 2018 року заступником начальника відділу Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.
Постановою від 13 вересня 2018 року матеріали виконавчого провадження № 41647401 були передано до Хортицького ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Із урахуванням положення частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» на начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, покладений обов`язок здійснювати контроль за рішеннями, діями чи бездіяльністю підпорядкованих йому державних виконавців, у тому числі й шляхом розгляду скарг стягувачів у виконавчому провадженні.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про недоведеність заявником порушення його прав наведеними в скарзі діями ВДВС, оскільки відповідно до вимог частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» на начальника відділу покладений обов`язок здійснювати контроль за рішеннями, діями чи бездіяльністю підпорядкованих йому державних виконавців, у тому числі й шляхом розгляду скарг стягувачів у виконавчому провадженні, при цьому заявник у скарзі та під її розгляду не зазначив про будь-які дії, які свідчили б про виконання ним судового рішення та припинення встановлених для нього обов`язків. 
Доводи касаційної скарги про те, що начальник відділу не мав повноважень на розгляд скарги ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», не заслуговує на увагу, оскільки ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 03 липня 2017 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-1670/11 з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», тобто на момент звернення зі скаргою на ім`я начальника відділу - у січні 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» вже була стягувачем у зазначеному виконавчому провадженні, а винесення заступником начальника Запорізького районного ВДВС постанови про заміну сторони стягувача у виконавчому провадження 06 лютого 2018 року, тобто після звернення зі скаргою та розгляд її начальником, є формальною підставою для визнання неправомірними дій начальника ВДВС, які в свою чергу були спрямовані на перевірку виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.
Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження в суді касаційної інстанції, оскільки у будь-якому випадку державний виконавець зобов`язаний вживати заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та безпідставно не усуватися від виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а начальник відділу зобов`язаний здійснювати перевірку виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення. 
При цьому, не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України). 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що  касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.
Керуючись статтями  400, 401, 409, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Зелінською Ольгою Сергіївною, залишити без задоволення.
Постанову Запорізького апеляційного судувід 10 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                Є. В. Петров
 
А. А. Калараш
 
О. С. Ткачук