Постанова
Іменем України
 
Єдиний унікальний номер справи 754/4142/21	 	
Номер провадження  33/824/3851/2021	
суддя у суді першої інстанції  О.В. Броновицька	
 	
20 серпня 2021 року                                                                                         місто Київ
Номер справи 759/13280/21
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Александрова Д.В., переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -
                              
в с т а н о в и в :
                                                      
Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно із подачею апеляційної скарги ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що вказана постанова судді не може вважатися обґрунтованою та законною, оскільки прийнята суддею з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказав на те, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказав на те, що 12.02.2021 він повертався разом з ОСОБА_2 , який є власником автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , з міста Бровари та саме останній керував вказаним транспортним засобом. Побачивши, що поліцейська машина, яка їхала у зустрічному напрямку розвернулася, ОСОБА_2 зупинився, сказав чекати його в машині та швидко рушив в сторону заправки. Через хвилину після вказаних подій до нього підійшли поліцейські та спитали водійське посвідчення, на що він пояснив, що його не має та не являється водієм вказаного автомобіля. Однак, працівники поліції його не слухали та вказували на те, що він намагається уникнути відповідальності та просто пересів на пасажирське сидіння. ОСОБА_1 пояснював патрульним, що автомобіль не його, він не має техпаспорту, але останніх це не цікавило. 
Звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього за те, що ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. А з пояснень свідків випливає, що вони засвідчили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці з використанням приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога, хоча ОСОБА_1 огляд на місці не пропонувався.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 послався на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, та відповідно присутнім під час проголошення оскаржуваної постанови судді. Оскільки копію вказаної постанови суду він отримав лише 30.07.2021 у приміщенні суду, а тому вказував на поважність причин пропуску строку для подання апеляційної скарги та просив суд поновити йому строк для оскарження даної постанови.
ОСОБА_1 та його захисник - Александров Д.О. у апеляційному суді подану апеляційну скаргу підтримали, просили апеляційний суд скасувати вказану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено в суді апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, розгляд справи в місцевому суді було проведено за відсутності ОСОБА_1 та за результатами розгляду справи 30 березня 2021 року суддею винесена постанова, яка наразі оскаржується.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Убачається, що з урахуванням положень ст.294 КУпАП останнім днем подання апеляційної скарги у даній справі було 09 квітня 2021 року.
Як зазначив ОСОБА_1 у поданому клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, про розгляд справи у суді першої інстанції його належним чином повідомлено не було, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 30.07.2021.
Згідно відмітки, зробленої на поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, остання була подана до канцелярії Деснянського районного суду міста Києва 06.08.2021, тобто протягом десятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.
При цьому, матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді першої інстанції.
Отже, враховуючи ту обставину, що останній був позбавлений можливості своєчасно протягом десятиденного строку з дня прийняття вказаної постанови ознайомитися із зробленими місцевим судом висновками та мотивами про притягнення його до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови було пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час перегляду даної справи апеляційним судом було встановлено, що 12.02.2021 об 00год. 10хв. в м.Києві по пр-ту Броварському, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №041309 від 12 лютого 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, окрім протоколу, також підтверджується поясненнями свідків та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Так, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, 12.02.2021 у ОСОБА_1   в розумінні п.1, 2, 3, 4 розділу 1, п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився.
Таким чином, у діях останнього прямо наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 260, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, поліцейськими були дотримані.
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння керував водій ОСОБА_2 , який відмовився проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає такими, що направлені на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №041309 від 12.02.2021 убачається, що він складений відносно водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . 
У фабулі вказаного протоколу зазначено, що 12.02.2021 об 00год. 10хв. по пр-ту Броварському, 2, водій « ОСОБА_2 » керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали адміністративного правопорушення, у співвідношенні до наданих ОСОБА_1 пояснень у суді апеляційної інстанції, суд дійшов висновку, що під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції у його фабулі було допущено описку у зазначенні прізвища та ініціалів водія зупиненого автомобіля ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 . А саме, уповноваженою особою на складання протоколу було допущено описку у зазначенні водія вказаного транспортного засобу (яким фактично керував ОСОБА_1 ) та зазначено, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився ОСОБА_3 , який являється власником зупиненого автомобіля.
З наявних у матеріалах справи доказів, а саме письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції убачається, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовлявся саме ОСОБА_1 .
Відповідно до вказаних відеозаписів ОСОБА_1 у присутності двох свідків працівниками поліції було повідомлено, що його, як водія вищевказаного транспортного засобу, зупинено, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано поїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. На вказане повідомлення та пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 не висловив заперечень з приводу того, що він не керування вказаним автомобілем, та навіть спочатку погодився поїхати на проходження огляду. 
Пізніше на пропозицію працівників поліції сісти до них в автомобіль та поїхати для проходження огляду ОСОБА_1 відмовився та вказав, що не має на це часу. При цьому, з доданих до протоколу відеозаписів нагрудної камери поліцейського, останній протягом всього зафіксованого часу розмовляв з кимось по мобільному телефону та запитував як правильно йому діяти. При оформленні протоколу зобов`язався не керувати зупиненим транспортним засобом.
Дані відеозаписи апеляційний суд вважає одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовано всю подію правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 нещодавно він придбав у ОСОБА_2 вказаний автомобіль, а із ним загалом познайомився за пару тижнів до вказаних у протоколі подій. Пояснив суду, що раніше періодично керував цим автомобілем.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року у справі №141/847/20 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови убачається, що 05.12.2020 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , та факт керування останнім вказаним автомобілем не заперечувався.
Подібні обставини щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем   ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , встановлені у постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2021 року у справі №127/8528/21, де також було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, викладені ОСОБА_1 посилання в апеляційній скарзі про факт некерування вказаним транспортним засобом не узгоджуються з матеріалами справи, а також наданими у суді поясненнями, які були перевірені апеляційним судом. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що засвідчені свідками обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Драгер», який фактично останньому не пропонувався, то апеляційний суд зазначає наступне.
Так, згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
У відповідності до положень пункту 8 розділу ІІІ Інструкції: метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Згідно пункту 15 розділу ІІІ Інструкції: за результатом огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.
Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейськими не пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» загалом є безпідставними. 
У зв`язку із вказаним є помилковими доводи апеляційної скарги у частині засвідчення свідками факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння із застосування приладу «Драгер», оскільки такі покази відібрані працівниками поліції у свідків та складені на бланку пояснень, які підготовленні для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП в цілому.
  Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому апеляційним судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Істотних порушень норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя: