УХВАЛА
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 737/1193/18
провадження № 61-6351ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження                     за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 липня 2020 року та на постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до комунального некомерційного підприємства «Куликівська центральна районна лікарня» Куликівської районної ради, Куликівської об`єднаної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради, приватного підприємства «Тепло-енергія плюс», підприємства «Теплогаз-ВК» про визнання недійсними, скасування рішень та державного акту, зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом комунального некомерційного підприємства «Куликівська центральна районна лікарня» Куликівської районної ради до Куликівської об`єднаної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради, ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , третя особа товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжна інвестиційна компанія» про скасування рішень, свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
 
ВСТАНОВИВ :
 
14 квітня 2021 року   ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено та касаційну скаргу залишено без руху для подачі уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави касаційного оскарження, передбаченої частиню другою статті 389 ЦПК України, а також сплати судового збору.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подала уточнену касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та як на підставу касаційного оскарження посилається на частину другу статті 389 ЦПК України, у тому числі на пункт 3 (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Якщо касаційна скарга оскаржується на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, то вона окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повинна містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно надати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.
 
В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 3206 грн, оскільки він перевищує 5% розміру річного доходу за 2020 рік. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за  2020 рік, довідку з головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 не  перебуває на обліку в цьому управлінні та не одержує пенсію, а також довідку про те, що соціальну допомогу вона не отримує. 
Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору за умови якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.
 
Обставини, на які посилається ОСОБА_1 дають підстави для висновку про наявність передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» умов для зменшення розміру судового збору.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом з ініціативи суду.
 
Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задовольнити.
 
Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 липня 2020 року та на постанову Луганського апеляційного суду від                     01 грудня 2020 року до 3206 грн.
 
Продовжити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 липня                        2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 Н. О. Антоненко