ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року	Львів	Справа № 260/1495/21 пров. № А/857/12546/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                 Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу   Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Рейті С.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Закарпатській області від 11.02.2021 року № 1062, Зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1  з 11.02.2021 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці  із розрахунку 90 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Закарпатській області від 11.02.2021 року № 1062.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання. Враховуючи  рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, судді, які перебувають у відставці, мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді. Оскільки з 01.01.2020 року змінились складові суддівської винагороди, тому виникли правові підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Просив позов задоволити.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Закарпатській області від 11.02.2021 року № 1062. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2021 року відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області від 11.02.2021 року № 1062, з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Позивач 11.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області від 11.02.2021 року № 1062 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої на підставі  Закону №1402-VIII  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020, з врахуванням грошового утримання у розмірі 124858,80 грн., з 01.01.2021 року.
Рішенням від 15.02.2021 року ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки розмір складових суддівської винагороди з 01.01.2021 року не змінився.
Листом від 15.02.2021 № 0700-0305-8/6444 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням, зокрема на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Повідомило, що рішенням від 15.02.2021 року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Частиною 3 статті 142  Закону № 1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 22 розділу  ХІІ  Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII  було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим  Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень  Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів"  (пункт 23 розділу  ХІІ  Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 року №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019 року, були виключені пункти 22, 23  Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу  ХІІ  Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Пунктом 25 розділу  ХІІ  Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII  встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим  Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим  Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим  Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень  Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного  Закону.

Рішенням від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Конституційний Суд України  визнав такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення пункту 25 розділу  ХІІ  Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII  зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України дійшов до висновку, що судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному  Законом №1402-VIII. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично.

Частиною 1  статті 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з дня  ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020  Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Відтак, з 19.02.2020 року, наступного дня з дати  ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020  у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до  Закону № 1402-VIII.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом в рішенні від 16.06.2020 року у зразковій справі № 620/1116/20.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року у справі №260/1495/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 04.08.2021