Ухвала         
 
02 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 463/3962/19
провадження № 61-6101ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова Світлана Федорівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 10 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір; вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи. 
 
У червні 2021 року на виконання ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року від особи, яка подала касаційну скаргу, надійшло повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору та клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання уточненої касаційної скарги із  зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.
 
На виконання ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 у липні 2021 року подала уточнену касаційну скаргу.
 
Повторне клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримано довідку ДФС у Львівській області з оновленою інформацією про відсутність у неї доходу за весь 2020 рік, що відповідає вимогам статті 8 Закону України «Про судовий збір» а саме те, що ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а аткож позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.   ОСОБА_1 звертає увагу, що за аналогічних обставин апеляційним судом її було звільнено від сплати судового збору. До клопотання додано: фотокопію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 травня 2021 року № 794/13-01-54-02 щодо відсутності інформації про доходи  ОСОБА_1 за період з І кварталу по ІV квартал 2020 року; фотокопію інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16 червня 2014 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 червня 2014 року щодо відсутності відомостей щодо ОСОБА_1 .
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. 
 
Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані ОСОБА_1 обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують її майновий стан. До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Тому клопотання задоволенню не підлягає.
 
Окрім цього, ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в частині: зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Зазначаючи в уточненій касаційній скарзі, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 489/1777/17, ОСОБА_1 не зазначає, яку саме норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в указаній постанові Верховного Суду, застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Оскільки станом на 02 серпня 2021 року ухвала Верховного Суду від 28 квітня 2021 року не виконана. Тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України  у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається. 
 
Керуючись статтями 136, 185, 260, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 березня 2021 року повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                          В. І. Крат