Ухвала
 
22 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 0308/2429/2012
 
провадження № 61-1179св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом прокурора м. Луцька, в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 правонаступником якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 на постанову Волинського апеляційного суду                від 22 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Здрилюк О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2012 року прокурор м. Луцька, в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - прокурор м. Луцька, в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 правонаступником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області                         від 21 червня 2012 року у складі судді Присяжнюк Л. .М. позов прокурора                  м. Луцька, в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України», задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь                                         ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитну заборгованість у розмірі 517 926,29 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області                      від 21 червня 2012 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов прокурора м. Луцька, в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України», задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 , який є правонаступником ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитну заборгованість у розмірі 336 658,71 грн у межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні позову прокурора м. Луцька, в інтересах держави в особі                     ПАТ «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_2 скасувати та залишити в цій частині в силі заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області                         від 21 червня 2012 року; змінити постанову Волинського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та стягнути з ОСОБА_4 , який є правонаступником ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитну заборгованість у розмірі 517 926,29 грн у межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з нього на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитної заборгованості у розмірі 336 658,71 грн у межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати; провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення                                           АТ «Державний ощадний банк України» вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 725/3981/14 (провадження № 61-10358св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення                           ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 20 лютого 2019 року у справі                    № 755/7730/16-ц (провадження № 61-2935св18), від 31 липня 2019 року у справі № 592/9944/13-ц (провадження № 61-10061св18) та від 19 лютого                         2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом прокурора м. Луцька, в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 правонаступником якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк