Дата документу 29.07.2021 Справа № 332/3359/20

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 332/3359/20	Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В. Повний текст рішення складено 18.01.2021	
Пр. № 22-ц/807/1308/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                                Кримської О.М., Подліянової Г.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-7), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 490950796 від 12.02.2016 року станом на 23.10.2020 року у розмірі 54496,59 грн., яка складається з: 3 % річних у розмірі 1417,96 грн.; втрат від інфляції у розмірі 2599,92 грн.; подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3039,39 грн.; заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15738,44 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 14049,75 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) у розмірі 11056,96 грн.; заборгованості з пені у розмірі 6594,17 грн.; а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. та на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 12.02.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання особистого кредиту №49090796. Сума кредиту складає 16194,98 грн. із процентною ставкою 39,9 % річних. 
28.01.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу № 2019-1АБ.ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором №49090796 від 12.02.2016 року, укладеними між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.
29.01.2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490950796 від 12.02.2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.
За період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість у повному обсязі не погашена. Так, станом на 23.10.2020 року заборгованість становить 54496,59 грн., з яких: 1417,96 грн. - 3% річних, 2599,92 грн. - втрати від інфляції, 3039,39 грн. – подвійна облікова ставка НБУ, 15738,44 грн. – заборгованість за кредитом, 14049,75 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 11056,96 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 6594,17 грн. – заборгованість з пені, від сплати якої на користь позивача відповідач у добровільному порядку ухиляється.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Марченко Н.В. (а.с. 124).
Ухвалою судді суду першої інстанції від 14 грудня 2020 року (а.с. 126) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року (а.с. 149-151) у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ТОВ «Вердикт Капітал» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 176-180) просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у тому числі стягнути витрати на правничу допомогу.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 198).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 25 лютого 2021 року (а.с. 199), справу призначено до апеляційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 200).
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 204209).
Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційному суду відповідь на відзив (а.с. 210221).
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді фактично працює 15 суддів).
Також, суддя-доповідач перебувала у щорічній відпустці з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с.223).
В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 224-225).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні позову у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 263-265 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності всіх позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі, відсутності підстав для задоволення останніх.
Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що 12.02.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання особистого кредиту № 49090796. Сума кредиту складає 16194,98 грн. із процентною ставкою 39,9 % річних (а.с. 10-16, 26-74). 
28.01.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, що міститься в додатку №1-1. (а.с. 76-85).
Згідно з актом приймання-передачі реєстру Боржників від 28.01.2019 року до договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в додатку № 1-1 до договору (а.с. 87).
29.01.2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору (а.с. 88-97).
Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.01.2019 року до договору відступлення права вимоги № 29-01/19/2 новий кредитор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до договору (а.с. 99).
З витягу з додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 від 29.01.2019 року вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги за кредитним договором № 490950796 від 12.02.2016 року, ПІБ позичальника – ОСОБА_1 (а.с. 100).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
У відповідності до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Звертаючись із зазначеним позовом, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просило стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась у зв`язку із порушенням умов кредитного договору № 49090796, і яка станом на 23.10.2020 року, та яка становить 54496,59 грн., з яких: 1417,96 грн. - 3% річних, 2599,92 грн. - втрати від інфляції, 3039,39 грн. – подвійна облікова ставка НБУ, 15738,44 грн. – заборгованість за кредитом, 14049,75 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 11056,96 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 6594,17 грн. – заборгованість з пені.
На підтвердження зазначених сум заборгованості позивачем були надані розрахунки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с. 20-25), разом з тим, позивачем не було надано розрахунку заборгованості ПАТ «Альфа-Банк», безпосередньо з яким ОСОБА_1 укладала кредитний договір № 49090796, і умови якого було порушено. Також не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, на яку суму заборгованості отримало право вимоги ТОВ «ФК «ВЕСТА» за договором факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА».
У зв`язку із тим, що позивачем не доведена належними та допустимими доказами сума заборгованості ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у цій справі не підлягають задоволенню. 
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Так, апеляційним судом було встановлено таке.
Відповідно до наявного у матеріалах цієї справи виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. від 25.02.2020 року, р. № 710 (а.с. 143) з ОСОБА_1  стягнуто за вищезазначеним кредитним договором № 490950796 від 12.02.2016 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за період з 29.01.2019 року по 07.02.2020 року на загальну суму 63576,70 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту – 15738,45 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 16959,58 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту – 4374,13 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 19910,37 грн. строкової заборгованості за штрафами – 6594,17 грн.
Відповідач у цій справі наполягала на тому, що вона у судовому порядку визнає цей виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа ЄУН 332/1149/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В., провадження у справі відкрито 24.06.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва (суддя Юзькова О.Л.) - а.с. 140-144).
Проте, судом першої інстанції у зупиненні провадження у цій справі до розгляду вищезазначеної іншої справи ЄУН 332/1149/20 було відмовлено, справу розглянуто по суті.
Станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції (12.01.2021 року) та на час апеляційного перегляду цієї справи апеляційним судом вказана інша справа ЄУН 332/1149/20 іншим судом не розглянута по суті (останні дані Єдиного державного реєстру судових рішень а.с. 226-227). Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Вказаний виконавчий напис нотаріуса відповідачем не виконаний. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Тому, кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» не позбавлений права захищати свої права у судовому порядку у цій справі шляхом подачі вищезазначеного позову, якщо вказаний вище виконавчий напис нотаріуса відповідачем не виконаний. 
Також, матеріали цієї справи не містять та стороною відповідача суду у цій справі не надано належних, допустимих доказів того, що позивачем ТОВ «Кредит Капітал» чи іншими попередніми кредиторами («Альфа-Банк» чи ТОВ «ФК «ВЕСТА») раніше приймались рішення про дострокове стягнення з відповідача всієї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором чи має місце інший розрахунок заборгованості станом на 07 лютого 2020 року, а також, що вказаний виконавчий напис нотаріуса за рішенням суду був визнаний таким, що не підлягає виконанню з будь-яких підстав.
Оскільки, при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус в силу вимог закону мав перевіряти та перевіряв законність та обґрунтованість вимог кредитора станом на 07.02.2020 року. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Суд першої інстанції у цій справі мав виходити із презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України) - кредитного договору та договорів факторингу.
Оскільки, за змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсними вищезазначених договорів не заявляла, останній не був предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.
Також, стороною відповідача у матеріали цієї справи не було надано будь-якого рішення будь-якого іншого суду про визнання недійсних будь-якого із цих договорів.
Тому, ТОВ «Вердикт Капітал» є належним кредитором та позивачем у цій справі за вищезазначеним кредитним договором з відповідачем (витяг до договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 від 29.01.2019 року – належний доказ передачі суми заборгованості новому кредитору – позивачу у цій справі а.с.100, на який суд першої інстанції не звернув належної уваги) та, відповідно, ТОВ «Вердикт Капітал» має право на стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за цим кредитним договором у цій справі.
Проте, апеляційний суд дійшов висновку, що останній кредитор - ТОВ «Кредит Капітал» має право на стягнення з відповідача за вищезазначеним кредитним договором у цій справі заборгованості станом на 07 лютого 2020 року, починаючи з 29 січня 2019 року, але в межах позовних вимог позивача у цій справі (а.с. 4) , з урахуванням строків позовної давності (про яку заявляла сторона відповідача у цій справі у суді першої інстанції а.с. 140-142), а саме: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15738,44 грн.; - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 14049,75 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату прийняття рішення про дострокове стягнення всієї заборгованості - 07.02.2020 року – (в межах позовних вимог) – 11056,96 грн.
Наявність іншої заборгованості відповідача перед позивачем станом на 07 лютого 2020 року за вищезазначеним кредитним договором, у тому числі будь-яких інших відсотків, належними, допустимими доказами з боку позивача у цій справі не підтверджена.
Оскільки, позивач не мав права нараховувати відповідачці у цій справі будь-які відсотки та пеню після прийняття ним рішення про стягнення з останньої на свою користь достроково всієї заборгованості за кредитним договором станом на 07 лютого 2020 року. Будь-який розмір пені станом на цю дату розрахунку 07 лютого 2020 року був відсутній. Штраф та пеня не є тотожними поняттями. Станом на 07 лютого 2020 року мав місце у розрахунку кредитора штраф 6594,17 грн. (виконавчий напис нотаріуса а.с. 143). Однак, позивач у своєму позові у цій справі не просив стягувати з відповідача будь-який штраф взагалі лише пеню 6594,17 грн. (а.с. 4).
В силу вимог ст. 264 ч. 2 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 
Матеріали цієї справи не містять та стороною відповідача апеляційному суду не надано належних, допустимих доказів того, що відповідач у добровільному порядку вже погасила перед позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» у добровільному чи примусовому порядку вказану заборгованість за тілом кредиту та відсотками за вищезазначеним кредитним договором станом на час її розгляду судом першої інстанції чи перегляду останньої апеляційним судом. 
Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» не позбавлений права нараховувати відповідачу 3% річних та інфляційні втрати в порядку ст. 625 ЦК України на ці – суми заборгованості (за тілом кредиту у розмірі 15738,44 грн. + за відсотками – 25106,70 грн. (розрахунок: 14049,75 грн. + 11056,96 грн.) = 40845,20 грн.) станом на 23.10.2020 року (в межах позовних вимог а.с.4), а саме: 3% річних – 870,50 грн. станом на 23.10.2020 року, починаючи з 07.02.2020 року, інфляційних втрат – 1029,30 грн. станом на 23.10.2020 року, починаючи з 07.02.2020 року.
Однак, вимоги позивача до відповідача у цій справі про стягнення також додатково подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3039,39 грн. (а.с.4) не ґрунтуються на законі, оскільки кредитним договором був визначений конкретний розмір відсотків.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ТОВ «Вердикт Капітал» лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.
За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» слід задовольнити частково, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове рішення, яким позов ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 490950796 від 12.02.2016 року у розмірі 42745,00 грн., яка складається з: 15738,44 грн. – заборгованості за тілом кредиту 25106,70 грн. – заборгованості за відсотками станом на 07.02.2020 року; 3 % річних - 870,50 грн. станом на 23.10.2020 року, інфляційних втрат – 1029,30 грн. станом на 23.10.2020 року, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги та позову ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі при вищевикладених обставинах, останнє має право на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у цій справі у вигляді: 
- судового збору у розмірі 4121,80 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений ТОВ «Вердикт Капітал» за подачу позову до суду першої інстанції 2102,00 грн. (а.с. 1) + судовий збір, сплачений ТОВ «Вердикт Капітал» за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду 3153,00 грн. (а.с. 175) = 5255,00 грн. * сума задоволених позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» 42745,00 грн.,/ сума заявлених позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» 54496,59 грн.);
- витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. (прайс - лист Адвокатського об`єднання «Вердикт» - копія а.с. 115, договір № 21-12/2019 про надання правової допомоги від 21.12.2019 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та АО «Вердикт»- копія а.с. 116-119, платіжне доручення від 19.10.2020 року на сплату ТОВ «Вердикт Капітал» за цим договором № 21-12/2019 про надання правової допомоги від 21.12.2019 року та актом виконаних робіт № 8 від 16.10.2020 року оплати наданих послуг на суму 200000,00 грн. на користь АО «Вердикт – копія а.с. 120, заявка ТОВ «Вердикт Капітал» від 04.10.2020 року до АО «Вердикт» про надання послуг на суму 20000,00 грн. – копія а.с. 121, акт № 8 про надання юридичної допомоги від 16.10.2020 року на суму 20000,00 грн. між АО «Вердикт» та ТОВ «Вердикт Капітал» - копія а.с. 122), з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, враховуючи, що дана справа відноситься до категорії малозначних, розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 126), мали місце два судових засідання у цій справі – 28.12.2020 року (а.с. 132) та 12.01.2021 року (а.с.141), в яких представник позивача у часті не приймав, а також загального обсягу наданих правових послуг та часу витраченого АО «Вердикт» на цю справу (консультації та складання позову а.с. 121). 
Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 137, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.
Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій справі нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) заборгованість за кредитним договором № 490950796 від 12.02.2016 року у розмірі 42745,00 грн., яка складається з: 15738,44 грн. – заборгованості за тілом кредиту 25106,70 грн. – заборгованості за відсотками станом на 07.02.2020 року; 3 % річних - 870,50 грн. станом на 23.10.2020 року, інфляційних втрат – 1029,30 грн. станом на 23.10.2020 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 4121,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 29.07.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кримська О.М.	Подліянова Г.С.