УХВАЛА

27 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/198/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Дніпра" (далі - ТОВ "Магістраль-Дніпра", відповідач, скаржник)
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021

у справі № 904/198/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біллер Компані" (далі- ТОВ  "Біллер Компані", позивач)
до ТОВ "Магістраль-Дніпра"
про стягнення 1 910 256,00 грн,         

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Магістраль-Дніпра" 06.07.2021 (згідно з відміткою Центрального апеляційного господарського суду) через Центральний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі № 904/198/21; прийняти нове судове рішення, яким поновити строк для подання зустрічної позовної заяви до розгляду, відкрити провадження та направити справу до розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.08.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/198/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової    Т.М. - головуючий, Булгакової І.В., Селіваненка В.П.  

Дослідивши доводи касаційної скарги ТОВ "Магістраль-Дніпра" у контексті оскаржуваних судових рішень, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі №    904/198/21, зокрема  відмовлено у задоволені клопотання про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову; повернуто зустрічний позов ТОВ "Магістраль-Дніпра" до ТОВ "Біллер Компані" про визнання договору постачання на поставку асфальтобетонної суміші недійсним на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Оскаржувані судові рішення мотивовані тим, що ТОВ "Магістраль-Дніпра" пропустило визначений частиною першою статті 180 ГПК України строк на пред`явлення зустрічного позову, а причини пропуску строку на подання зустрічного позову, викладені у клопотанні про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви не підлягають задоволенню.

У поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без дослідження усіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, суд фактично відмовив у доступі до правосуддя. 

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. 

За приписами частини 1 цієї ж статті відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною восьмою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. 

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 118 ГПК України за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. 

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у разі подання зустрічного позову поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, суд повертає заяву заявнику.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №    904/198/21 було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 

Судами встановлено, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 у справі №    904/198/21  отримано ТОВ "Магістраль-Дніпра"   - 26.01.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 55 т.1).

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що строк для подання відзиву встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 у справі №    904/198/21, сплив 10.02.2021.

ТОВ "Магістраль-Дніпра" із зустрічною позовною заявою звернулося до місцевого господарського суду - 14.04.2021, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 у справі №    904/198/21 та із пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 180 ГПК України.

При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви у зв`язку з тим, що ТОВ "Магістраль-Дніпра" всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) не підтверджено наявності поважних причин пропуску процесуального строку для звернення з зустрічним позовом.

Таким чином, Касаційним господарським судом встановлено, що постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, місцевий суд керувався частинами першою та шостою статті 180 ГПК України, виходячи з яких зустрічна позовна заява, подана поза межами встановленого судом строку для подання відзиву, підлягає поверненню.

Верховний Суд також вважає за необхідне зазначити, що правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення. Така позиція щодо застосування статті 180 ГПК Укараїни є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі №925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі №910/2892/19 і колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав відступати від неї.

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо подання зустрічної позовної заяви з порушенням строків, встановлених частиною першою статті 180 ГПК України, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

Водночас, питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків). 

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у  передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, варто зазначити, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі у справі Melnik v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби. 

За таких обставин доводи ТОВ "Магістраль-Дніпра" викладені у касаційній скарзі про те, що суд повинен був поновити строк на подання зустрічного позову, не свідчить про неправильне застосування норм процесуального права, оскільки вирішення питання щодо поновлення процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права (частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на зазначене правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя або порушення права на захист, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як (самостійного) на загальних підставах.

За таких обставин, Верховний Суд вважає довід ТОВ "Магістраль-Дніпра"  щодо наявності перешкод у доступі до правосуддя неприйнятним. 

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією               № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Магістраль-Дніпра"  на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі № 904/198/21 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 174, 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Дніпра" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі №    904/198/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    В. Селіваненко