Ухвала                                                 
 
22 вересня 2021 року
м. Київ
                                                                              
справа № 750/7804/20
провадження № 61-6160св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2020 року у складі судді Коверзнева В. О. та постанову Чернігівського  апеляційного суду від 10 березня 2021 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Шарапової О. Л.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле» (далі - ТОВ «Компанія «Транспеле») про визнання договору недійсним. 
Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_2 , який є її чоловіком, відповідно до наказу від 13 липня 2017 року № 7120001, було прийнято на роботу до ТОВ «Компанія «Транспеле» на посаду водія автотранспортних засобів. Вказувала, що її чоловікові було повідомлено про необхідність підписання договору позики на суму 150 000 грн для поступового відшкодування збитків, нібито понесених товариством у зв`язку із непередбачуваним витрачанням останнім коштів на оплату рахунку аварійної служби та станції технічного обслуговування у Німеччині.
Зазначала, що фактично грошові кошти у ТОВ «Компанія «Транспеле» ОСОБА_2 не отримував, а підписав договір позики під загрозою втрати роботи. 
Факт укладення одним з подружжя правочину щодо отримання коштів у позику призводить до виникнення права спільного обов`язку подружжя повернути позикодавцеві позику.   
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір позики грошових коштів від 02 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія «Транспеле».
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем зазначені взаємовиключні підстави визнання договору недійсним, оскільки вчинення правочину під впливом тяжкої обставини відповідно до статті 233 ЦК України передбачає реальність правочину, на відміну від його оскарження з підстав, визначених частиною першою статті 1051 Кодексу. Крім того, право на оскарження договору належить виключно його сторонам, а позивач не є стороною договору позики.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2020 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право на оскарження договору позики належить виключно його сторонам, оскільки позивач є дружиною позичальника, а не стороною договору чи правонаступником сторони, їй не належить право оскарження договору позики, який був укладений між ТОВ «Компанія «Транспеле» та ОСОБА_2 . 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року відкрито касаційне провадження.
У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини третьої статті 61 та частин другої, четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
Таким чином, якщо одним із подружжя укладений договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.
Разом з тим суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що кошти у позику ОСОБА_2 не отримував та не звертався до ТОВ «Компанія «Транспеле» із проханням надати йому гроші у позику.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року  у справі № 439/212/14-ц (провадження № 14-75цс18), від 05 червня 2018 року у справі № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 12 вересня 2018 року  у справі № 569/96/17 (провадження                            № 14-386цс18),  від 23 січня 2019 року у справі № 712/21651/12 (провадження № 14-526цс18), від 12 травня 2020 року у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20), від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19), а також у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 713/285/12 (провадження № 61-10345св18), від 04 липня 2018 року у справі № 462/4611/13-ц (провадження № 61-6130св18), від 18 липня 2018 року у справі № 750/2728/16-ц (провадження № 61-8888св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 522/20861/15-ц (провадження № 61-13941св19) та у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі                № 6-605цс16, від 14 вересня 2016 року  у справі № 334/5907/14-ц.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «Компанія «Транспеле», у якому воно просило залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «Компанія «Транспеле», у якому просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року справу 
№ 756/8056/19 (провадження № 61-10021св20) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-94 цс 21). 
Судове рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка    передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме: кошти, які отримав один із подружжя у борг, є спільною сумісною власністю подружжя, та чи є обов`язковою на укладення такого договору згода другого з подружжя.  
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що 
у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також 
з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд             Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/8056/19-ц (провадження № 14-94цс21).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 750/7804/20 (провадження                № 61-6160св21) за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле» про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевченко Олександр Анатолійович, на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2020 року та постанову Чернігівського  апеляційного суду від 10 березня 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 756/8056/19-ц (провадження № 14-94цс21).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 
 
Судді:                                                                           І. А. Воробйова 
 
                                                                                       Г. В. Коломієць 
 
                                                                                        Р. А. Лідовець  
 
                                                                                        Ю. В. Черняк