Єдиний унікальний номер 235/5107/20 
Номер провадження 22-ц/804/1995/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 235/5107/20
провадження  № 22-ц/804/1995/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого  Хейло Я.В.,
суддів   Тимченко О.О., Халаджи О.В.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач   ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 17 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (суддя Любчик О.В.), ухваленого в приміщенні суду в місті Новогродівка Донецької області,  –

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Новогродівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що 25.08.2007року  він уклав шлюб з відповідачем. 

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з відповідачем. 

Під час шлюбу з відповідачем, сторони вели спільне господарство, робили ремонтні роботи в квартирі, придбали техніку, меблі та інше майно, всього на загальну суму 84240 грн.

З початку 2019року сторони разом не мешкають, але сумісно придбане майно не ділили. У добровільному порядку поділити спільне майно відповідач відмовляється.

Просив поділити спільне набуте майно подружжя та визнати за ним право  власності на: меблеву стінку «Гірка», вартістю 3850 гривень; пральну машинку марки «LG», вартістю 7000 гривень; комп`ютерний стіл кутовий, вартістю 2200 гривень; холодильник марки «LG», вартістю 8300 гривень; скутер марки «CORVETTE», вартістю 4000 гривень; всього на 25350грн.

За відповідачем визнати право власності на: ліжко дерев`яне «Лаура», вартістю 3000 гривень; ДВД «Samsung», вартістю 650 гривень; ліжко металеве «Верона», вартістю 4990 гривень; стабілізатор «Luxeon», вартістю 4500 гривень; роутер «TP-Лінк-НR-845H», вартістю 600 гривень; умивальник «Тюльпан», вартістю 600 гривень; душова кабіна «Sansa», вартістю 3200 гривень; системний блок марки «Leon», вартістю 5000 гривень; монітор «Samsa», вартістю 2100 гривень; телевізор «KIVI», вартістю 12000 гривень;        електрична піч «Hansa», вартістю 3200 гривень; кухонний гарнітур «Vena», вартістю 4300 гривень; пральну машинку «LG», вартістю 12900 гривень; водонагрівач марки «Класік», вартістю 1850 гривень, всього на 58890 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Рішенням  Новогродівського міського суду Донецької області від 17 травня 2021 року позов задоволено частково.

Поділено майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  виділення у власність ОСОБА_1 : 

-меблеву стінку «Гірка», вартістю 3850 гривень;
-пральну машинку марки «LG», вартістю 7000 гривень;
-комп`ютерний стіл кутовий, вартістю 2200 гривень;
-холодильник марки «LG», вартістю 8300 гривень;
-скутер марки «CORVETTE», вартістю 4000 гривень;

у власність ОСОБА_2 :
-ліжко дерев`яне «Лаура», вартістю 3000 гривень;
-ДВД «Samsung», вартістю 650 гривень;
-ліжко металеве «Верона», вартістю 4990 гривень;
-стабілізатор «Luxeon», вартістю 4500 гривень;
-роутер «TP-Лінк-НR-845H», вартістю 600 гривень;
-умивальник «Тюльпан», вартістю 600 гривень;
-душова кабіна «Sansa», вартістю 3200 гривень;
-системний блок марки «Leon», вартістю 5000 гривень;
-монітор «Samsa», вартістю 2100 гривень;
-телевізор «KIVI», вартістю 12000 гривень;
-електрична піч «Hansa», вартістю 3200 гривень;
-кухонний гарнітур «Vena», вартістю 4300 гривень;
-пральну машинку «LG», вартістю 12900 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                   
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким в позові відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлених по справі обставин. 

Зазначає, що судом не прийнято до уваги її доводи  про відсутність частини спірного майна, відсутність у товарних чеках інформації щодо предмету доказування.

Звертає увагу, що саме на позивача покладається тягар доказування наявності майна, яке підлягає поділу та його вартість. Майно, що за вимогами  позивача підлягає поділу, було придбано  у період з 2007 по 2019 роки та станом на 2019 рік частина цього майна прийшла у непридатність та знищена.

У наданих позивачем товарних чеках зазначена вартість майна станом на дату набуття. 

У судовому засіданні її представник  відмовився від призначення судової експертизи у справі, оскільки обов`язок доказування у даному випадку покладено саме на позивача.

Також зазначає, що спірне майно було придбано  подружжям у різних суб`єктів підприємницької діяльності, проте позивачем суду було надано ідентичні товарні чеки, що викликає сумнів у їх достовірності.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, рішення суду скасувати.

Позивач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони з 25.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 9)

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 10.02.2021 року, яке набрало законної сили 12.03.2021року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 92).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з відповідачем.  (а.с. 92)

Згідно оригіналів  товарних чеків, які були надані позивачем, за час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: меблева стінка «Гірка», вартістю 3850 гривень, дата придбання 2016 рік; пральна машинка марки «LG», вартістю 7000 гривень, дата придбання 18.03.2016р.; комп`ютерний стіл кутовий, вартістю 2200 гривень дата придбання 12.06.2013р.; холодильник марки «LG», вартістю 8300 гривень, дата придбання 18.05.2009р.; скутер марки «CORVETTE», вартістю 4000 гривень, дата придбання 02.10.2008р.; ліжко дерев`яне «Лаура», вартістю 3000 гривень, дата придбання 2016 рік; ДВД «Samsung», вартістю 650 гривень, дата придбання 17.05.2009р.; ліжко металеве «Верона», вартістю 4990 гривень, дата придбання 11.06.2016р.; стабілізатор «Luxeon», вартістю 4500 гривень, дата придбання 25.08.2018р.; роутер «TP-Лінк-НR-845H», вартістю 600 гривень, дата придбання 10.09.2016р.; умивальник «Тюльпан», вартістю 600 гривень, дата придбання 08.04.2008р.; душова кабіна «Sansa», вартістю 3200 гривень, дата придбання 11.06.2009р.; системний блок марки «Leon», вартістю 5000 гривень, дата придбання 02.10.2007р.; монітор «Samsa», вартістю 2100 гривень, дата придбання 02.10.2007р.; телевізор «KIVI», вартістю 12000 гривень, дата придбання 25.08.2018р.; електрична піч «Hansa», вартістю 3200 гривень, дата придбання 16.01.2009р.; кухонний гарнітур «Vena», вартістю 4300 гривень, дата придбання 22.06.2012р.; пральна машинка «LG», вартістю 12900 гривень, дата придбання 12.03.2008р. (а.с. 28-34)

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає. 

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно було придбано у період шлюбу, тому з урахуванням статті 60 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, окрім водонагрівача марки «Класік» вартістю 1850 грн., факт придбання якого у період щлюбу не  підтверджено належними доказами, дійшов висновку про часткове задоволення позову та виділення у власність позивача майна на загальну суму 25350грн., відповідачу на загальну суму 57040 грн., отже частка майна , яке виділено у власність  відповідача є значно більшою за ? загальної вартості спільного майна.  

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони з 25.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 9)

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 10.02.2021року, яке набрало законної сили 12.03.2021року, шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 92)

Відповідно до частин 1, 2 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. 

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду товарні чеки, з яких вбачається, що за час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: 

меблева стінка «Гірка», вартістю 3850 гривень, дата придбання 2016 р.;
пральна машинка марки «LG», вартістю 7000 гривень, дата придбання 18.03.2016р.;
комп`ютерний стіл кутовий, вартістю 2200 гривень дата придбання 12.06.2013р.;
холодильник марки «LG», вартістю 8300 гривень, дата придбання 18.05.2009р.;
скутер марки «CORVETTE», вартістю 4000 гривень, дата придбання 02.10.2008р.;
ліжко дерев`яне «Лаура», вартістю 3000 гривень, дата придбання 2016р.;
ДВД «Samsung», вартістю 650 гривень, дата придбання 17.05.2009р.;
ліжко металеве «Верона», вартістю 4990 гривень, дата придбання 11.06.2016р.;
стабілізатор «Luxeon», вартістю 4500 гривень, дата придбання 25.08.2018р.;
роутер «TP-Лінк-НR-845H», вартістю 600 гривень, дата придбання 10.09.2016р.;
умивальник «Тюльпан», вартістю 600 гривень, дата придбання 08.04.2008р.;
душова кабіна «Sansa», вартістю 3200 гривень, дата придбання 11.06.2009р.;
системний блок марки «Leon», вартістю 5000 гривень, дата придбання 02.10.2007р.;
монітор «Samsa», вартістю 2100 гривень, дата придбання 02.10.2007р.;
телевізор «KIVI», вартістю 12000 гривень, дата придбання 25.08.2018р.;
електрична піч «Hansa», вартістю 3200 гривень, дата придбання 16.01.2009р.;
кухонний гарнітур «Vena», вартістю 4300 гривень, дата придбання 22.06.2012р.;
пральна машинка «LG», вартістю 12900 гривень, дата придбання 12.03.2008р. (а.с. 28-34)

Відповідно до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснено у пунктах 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Пленум Верхового суду України надав роз`яснення, що вартість майна, яка підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

З протоколу судового засідання від 17 травня 2021 року  вбачається, що головуючим суддею було роз`яснено право сторін заявити  клопотання  про призначення судової експертизи з метою з`ясування вартості майна, проте представник позивача ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_6 цим правом не скористалися (а.с. 93-95).

Відповідно до статті  79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Заперечуючи проти вартості спірного майна та факту його наявності на час розгляду справи у суді, відповідач належних доказів на підтвердження цих фактів суду не надала, надані позивачем оригінали чеків, які містять інформацію щодо вартості майна, часу його придбання , яким суд першої інстанції надав відповідну оцінку, не спростувала.

Отже, висновки суду першої інстанції за результатом розгляду справи, на думку колегії суддів, відповідають критерію обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги про відсутність частини спірного майна, за відсутності підтвердження даного факту належними та допустимими доказами, є необґрунтованими. 

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Відтак, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку залишення оскаржуваного рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом  справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий          Я.В. Хейло

Судді          О.О. Тимченко

           О.В. Халаджи

Повне судове рішення складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий      Я.В. Хейло