ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/254/19
провадження № 61-12646ав21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,
 
за участю: 
секретаря судового засідання - Шевченка В. М.
 
представники стягувача публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот»: Бауліна В. О., Волков О. Ю.,
представники боржника державного підприємства «Укрхімтрансаміак»: Мартиненко А. М., Пойда О. А.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (просп. Повітрофлотський, 28, м. Київ) апеляційну скаргу державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Мазурик О. Ф. від 05 липня 2021 року у справі за заявою державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року про стягнення з українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору і 45 000,00 дол. США у якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, а всього 2 123 333,77 дол. США,

 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст заявлених вимог
 
У грудні 2019 року публічне акціонерне товариство «Тольяттіазот» (далі - ПАТ «Тольяттіазот») звернулось до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 845у/2015 за позовом ПАТ «Тольяттіазот» до українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (далі - ДП «Укрхімтрансаміак») про стягнення збитків, штрафних санкцій, визнання недійсними додаткових угод від 12 січня 2015 року № 20, від 31 січня 2015 року № 21, стягнення неправомірно отриманих за угодами коштів, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання відповідача виконати в натурі зобов`язання щодо транспортування аміаку, а також про стягнення витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на оплату юридичних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за результатами розгляду вказаного позову рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року стягнуто з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США витрат зі сплати арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, а всього 2 123 333,77 дол. США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Припинено арбітражне провадження в частині стягнення 2 491 421,06 дол. США, що включають збитки в сумі 2 486 474,45 дол. США і штрафні санкції в сумі 4 946,61 дол. США, в зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Віднесено за рахунок позивача витрати зі сплати арбітражного збору в сумі 59 689,61 дол. США. Стягнуто з ПАТ «Тольяттіазот» на користь ДП «Укрхімтрансаміак» 20 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів відповідача у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року, визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 про стягнення з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США витрат зі сплати арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, а всього 2 123 333,77 дол. США.
 
01 червня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ДП «Укрхімтрансаміак» про визнання виконавчого документа, виданого на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню.
 
Заяву мотивовано існуванням взаємної заборгованості сторін, яка виникла з одного й того ж самого контракту, що має безспірний характер і підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі № 910/2891/20, яке набрало законної сили.
 
За наведених обставин, ДП «Укрхімтрансаміак» просило визнати виконавчий документ у даній справі щодо стягнення з нього 2 123 333,77 дол. США таким, що не підлягає виконанню в частині, а саме на суму 2 069 713,00 дол. США.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року (повний текст якої складено 12 липня 2021 року) відмовлено в задоволенні заяви ДП «Укрхімтрансаміак» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявником не надано доказів відсутності обов`язку боржника перед стягувачем за виконавчим документом, виданим на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року.
 
Суд зауважив, що звернення ДП «Укрхімтрансаміак» до суду із заявою про визнання виконавчого документа - виконавчого листа, який виданий на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у справі № 824/254/2019, таким, що не підлягає виконанню, в тому числі неодноразово, фактично свідчить про бажання заявника змінити спосіб виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. А такі питання віднесено до повноважень міжнародного комерційного арбітражу.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
 
У липні 2021 року ДП «Укрхімтрансаміак» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року скасувати 
й ухвалити у справі нове рішення, яким визнати виконавчий лист у справі № 824/254/19 щодо стягнення 2 123 333,77 дол. США таким, що не підлягає виконанню в частині, на суму 2 069 713,00 дол. США.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що розглядаючи справу, Київський апеляційний суд, як суд першої інстанції, порушуючи норми процесуального права, неповно та неправильно з`ясував обставини, що мають значення для справи.
 
29 січня 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» звернулося до ПАТ «Тольяттіазот» із заявою про залік вимог, в якій вказало, що враховуючи взаємну заборгованість сторін, яка виникла з одного і того ж контракту і беззаперечний характер якої підтверджений рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, а також з метою упорядкування взаємовідносин, ДП «Укрхімтрансаміак» вважає доцільним провести залік зустрічних вимог.
 
У рішенні Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28 квітня 2021 року, у справі № 910/2891/20, суд дійшов висновку, що вимоги про зарахування яких ДП «Укрхімтрансаміак» звернулося до ПАТ «Тольяттіазот» є зустрічними. Ці вимоги є однорідними, оскільки виникли з однорідних підстав.
 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі № 910/2891/20 визнано недійсним односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листом № 106 від 29 січня 2020 року в частині припинення зобов`язань ДП «Укрхімтрансаміак» перед ПАТ «Тольяттіазот» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 щодо сплати 8 620,72 дол. США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, 45 000 дол. США компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.
 
Таким чином, заявник вважає, що зобов`язання ДП «Укрхімтрансаміак» перед ПАТ «Тольяттіазот» на суму 2 069 713,00 дол. США є припиненими. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
 
У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ПАТ «Тольяттіазот» на апеляційну скаргу, в якому акціонерне товариство просить у її задоволенні відмовити, а ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року залишити без змін.
 
Вказує, що доводи ДП «Укрхімтрансаміак» про встановлення судовим рішенням у господарській справі № 910/2891/20 обґрунтованості заяви ДП «Укрхімтрансаміак» не відповідають фактичним обставинам справи.
 
Заявник зазначає, що боржником не підтверджено розмір зарахованої заявою про залік зустрічної заборгованості ПАТ «Тольяттіазот» у розмірах 2 023 084,89 дол. США та 1 080 925,01 дол США.
 
Заявник вказує, що виконавчий документ про визнання якого таким, що не підлягає виконанню просить ДП «Укрхімтрансаміак» видано не на підставі судового рішення у цивільній справі, а  у порядку розділу IX ЦПК України, а тому суд не наділений повноваженнями вирішувати питання припинення обов`язку боржника у спосіб, не визначеним рішенням міжнародного комерційного арбітражу.
 
Провадження у суді апеляційної інстанції
 
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 вересня 2021 року об 11 год 00 хв за адресою: просп. Повітрофлотський, 28, м. Київ, з повідомленням учасників справи.
 
В судовому засіданні представники боржника ДП «Укрхімтрансаміак» Мартиненко А. М. та Пойда О. А., кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги. Наполягають на скасуванні ухвали Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року й ухваленні у справі нового рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
 
Представники стягувача ПАТ «Тольяттіазот» Бауліна В. О., Волков О. Ю. в судовому засіданні, кожен окремо, заперечили проти доводів апеляційної скарги, просять оскаржену ухвалу залишити без змін.
 
Фактичні обставини справи
 
24 грудня 2007 року ДП «Укрхімтрансаміак» (виконавець) та ВАТ «Тольяттіазот» (замовник) уклали контракт № 026/А/2007 про надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом.
 
У грудні 2019 року ПАТ «Тольяттіазот» звернулось до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції, із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015, яким з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ВАТ «Тольяттіазот» на відшкодування збитків стягнуто 2 069 713,00 дол. США, на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору - 8 620,77 дол. США і 45 000,00 дол. США як компенсацію витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, а всього 2 123 333,77 дол. США; в іншій частині позову відмовлено; арбітражне провадження в частині стягнення 2 491 421,06 дол. США, що включають збитки в сумі 2 486 474,45 дол. США і штрафні санкції в сумі 4 946,61 дол. США, припинено у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Витрати зі сплати арбітражного збору в сумі 59 689,61 дол. США віднесено за рахунок позивача. Стягнуто з ВАТ «Тольяттіазот» на користь ДП «Укрхімтрансаміак» 20 000,00 дол. США як компенсацію витрат, пов`язаних із захистом інтересів відповідача у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року, задоволено заяву  ПАТ «Тольяттіазот», надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015, а також стягнуто з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» судовий збір у розмірі 960,50 грн.
 
29 січня 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» звернулося до ПАТ «Тольяттіазот» із заявою про залік зустрічних вимог (лист № 106), в якій вказало, що враховуючи взаємну заборгованість сторін, яка виникла з одного і того ж контракту і беззаперечний характер якої підтверджений рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, а також з метою упорядкування взаємовідносин, ДП «Укрхімтрансаміак» вважає доцільним провести залік зустрічних вимог та сповіщає про проведення такого заліку. ДП «Укрхімтрансаміак» вказувало, що проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, внаслідок чого всі зобов`язання державного підприємства за рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 845у/2015 та у справі АС № 21у/2017 припинились заліком, а заборгованість ПАТ «Тольяттіазот» перед ДП «Укрхімтрансаміак» станом на 31 грудня 2019 року складає 189 454,53 дол. США та 646 500,00 грн.
 
За результатами розгляду заяви про залік ПАТ «Тольяттіазот» надіслало ДП «Укрхімтрансаміак» лист від 12 лютого 2020 року № И-2020-КБ/93-912, в якому вказало, що не вбачає підстав для проведення зарахування зустрічних вимог за заявою, а саму заяву вважає незаконною та такою, що не створює будь-яких правових наслідків, посилаючись на те, що нарахована заборгованість не випливає з рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду і є спірною, а рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, на яких ґрунтуються вимоги ДП «Укрхімтрансаміак», не були визнані і приведені до виконання ні в Україні, ні в Російській Федерації, тому строк виконання за цими рішеннями для ПАТ «Тольяттіазот» не настав. ПАТ «Тольяттіазот» запропонувало ДП «Укрхімтрансаміак» до 21 лютого 2020 року заяву про залік вимог від 29 січня 2020 року № 106 відкликати як помилкову, в іншому випадку такий правочин буде оскаржуватись ПАТ «Тольяттіазот» у суді.
 
ПАТ «Тольяттіазот» звернулось до господарського суду з позовом до ДП «Укрхімтрансаміак» про визнання недійсним одностороннього правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлених листом від 29 січня 2020 року № 106, який ухвалою Господарського суду міста Києва від 03 березня 2020 року прийнято до розгляду.
 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі № 910/2891/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28 квітня 2021 року, визнано недійсним односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листом № 106 від 29 січня 2020 року, направлений ДП «Укрхімтрансаміак» ПАТ «Тольяттіазот» в частині припинення зобов`язань:
 
- ДП «Укрхімтрансаміак» перед ПАТ «Тольяттіазот» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 щодо сплати 8 620,72 дол. США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, 45 000 дол. США компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України;
 
- ДП «Укрхімтрансаміак» перед ПАТ «Тольяттіазот» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2018 року у справі АС № 21у/2017 щодо сплати 5 724,78 дол. США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору;
 
- ПАТ «Тольяттіазот» перед ДП «Укрхімтрансаміак» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 липня 2019 року у справі АС № 170/2018 щодо сплати 22 259,99 дол. США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.
 
Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
Згідно із статтею 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
 
Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
 
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припиненням зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
 
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
 
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).
 
Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
 
Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
 
Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб.
 
Зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.
 
Водночас, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.
 
Отже, за правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України, однак, якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною з урахуванням частини першої, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України.
 
Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ДП «Укрхімтрансаміак» посилалося на припинення своїх зобов`язань в сумі 2 069 713,00 дол. США перед ПАТ «Тольяттіазот», що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі № 910/2891/20.
 
Однак, матеріали справи не містять безспірних доказів припинення зобов`язань ДП «Укрхімтрансаміак» перед ПАТ «Тольяттіазот» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №845у/2015 від 01 березня 2017 року, шляхом взаємозаліку однорідних вимог, як вважає заявник.
 
Фактично встановлення розміру заборгованості можливе за результатом аналізу умов контракту з урахуванням змін, внесених рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.
 
Спір, що виник між сторонами, підлягає вирішенню у спеціальному порядку, а тому обставини, які є предметом судового розгляду, не можуть бути покладені в основу висновку про відсутність обов`язку боржника.
 
Верховний Суд не розглядає цей спір в порядку позовного провадження та не наділений повноваженнями з`ясовувати питання наявності чи відсутності інших невиконаних між сторонами зобов`язань за контрактом під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказані вище обставини є предметом арбітражного розгляду.
 
Враховуючи викладене, Київський апеляційний суд як суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява про залік не підтверджує безспірного припинення у ДП «Укрхімтрансаміак» обов`язку перед ПАТ «Тольяттіазот» з виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 845у/2015 за виконавчим листом, виданим відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
З огляду на те, що Верховний Суд як суд апеляційної інстанції, рішення не змінює та не ухвалює нове рішення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384, 432 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу державного підприємства «Укрхімтрансаміак» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                                В. С. Висоцька
 
                                                                                                                І. В. Литвиненко