Ухвала
22 липня 2021 року
м. Київ
справа №161/9034/20
провадження №61-6401св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Позбавлено 
ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Розмір аліментів змінено, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття з моменту набранням рішенням законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та в частині стягнення судових витрат по сплаті судового збору скасовано, прийнято постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою напостанову Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року в указаній вище справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
16 червня 2021 року матеріали справи № 161/9034/20 надійшли до Верховного Суду.
Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Висоцької В. С. та суддів: Грушицького А. І. та Литвиненко І. В. 
При вивченні матеріалів справи суддею Грушицьким А. І. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Заява аргументована тим, що суддя Грушицький А. І. під час перебування на посаді судді Волинського апеляційного суду приймав участь у розгляді справи № 161/8507/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів. Постанова Волинського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, прийнята під головуванням судді Грушицького А. І., в частині позовної вимоги про позбавлення батьківських прав постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року залишена без змін.
Заява судді Грушицького А. І. про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
За правилами частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).
Частиною другою статті 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Грушицького А. І. про самовідвід у розгляді вказаного касаційного провадження підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Заяву судді Грушицького А. І.  про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю Грушицького А. І. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року.
Передати справу  для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                 В. С. Висоцька
 
 А. І. Грушицький 
 
  І. В. Литвиненко