ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/342/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:  
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран, 
секретар судового засідання –  І.М. Станкова,
за участю представників сторін:
від позивача: О.В. Левченко, адвокат
від відповідача: Н.В. Лях, адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 (суддя                            Е.М. Олейняш, м.Миколаїв, повний текст складено 30.06.2021) 
у справі №915/342/21 
за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж»
про стягнення коштів в сумі 1312084,15 грн.,

В С Т А Н О В И В :
18.03.2021 Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» про стягнення 1312084,15 грн. збитків.
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що між ним, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж», як підрядником, за результатами процедур відкритих торгів 28.04.2016 укладено два договори про закупівлю робіт № 11/т-55 та 11/т-56, за якими позивачем сплачено відповідачу повну вартість фактично виконаних робіт на загальну суму 17254822,60грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних робіт, складених за актами приймання виконаних будівельних робіт, та платіжними дорученнями. Проте в подальшому, за результатами проведеної планової виїзної ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 по 30.09.2017, Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт за означеними договорами на загальну суму 1312084,15 грн., у зв`язку з чим органом державного фінансового контролю надіслано позивачу вимогу від 07.02.2018 №15-14-05-14-14/497 про усунення порушень, що відображені в акті ревізії від 03.01.2018 №15-14-11/1, яку (вимогу) позивачем отримано 12.02.2018. Також позивач вказав про те, що 09.12.2020 П`ятим апеляційним адміністративним судом у справі № 814/627/18 прийнято постанову, в якій останнім встановлено обставини щодо завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» вартості будівельних робіт в сумі 1312084,15грн., а, отже, зазначені обставини в силу вимог частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України не повинні доводитися позивачем під час вирішення спору у даній справі. За викладених обставин позивач, пославшись на статтю 1212 Цивільного кодексу України, зазначив, що відповідач зобов`язаний повернути надмірно сплачені кошти у спірній сумі.
Щодо строку позовної давності позивач зазначив, що його перебіг почався 09.12.2020 тобто з дати прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови у справі №814/627/18 про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання протиправною та скасування вимоги Держаудитслужби, оскільки саме з цієї дати позивач дізнався про порушення свого права. Водночас, позивач, посилаючись на прийняття апеляційним судом вказаної постанови у справі №814/627/18, зазначив про наявність у нього обставин, які з об`єктивних та незалежних підстав унеможливлювали своєчасне подання позову, що є поважними причинами пропущення позовної давності.
Заперечуючи проти позову відповідач зазначив про те, що з позовної заяви не зрозуміло правову природу коштів, які позивач просить стягнути з відповідача, а саме: позивач зазначає, що це матеріальна шкода (збитки), безпідставно набуте майно та надмірно сплачені кошти одночасно, однак це абсолютно різні правові підстави стягнення. Також відповідач вказав про те, що сторонами була досягнута домовленість щодо договірної ціни, перевірка усіх складових, які включені в акти приймання виконаних робіт і довідок про вартість виконаних робіт, покладається на особу, що приймає роботи з боку замовника, тоді як до позовної заяви додані документи, що підтверджують виконання відповідачем робіт, які прийняті позивачем без зауважень та оплачені. Відповідач, посилаючись на статтю 1212 Цивільного кодексу України та постанову Верховного суду від 25.03.2021 року у справі №910/9213/19, зазначив, що набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись судом як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. Втрати у заявленій позивачем сумі не є збитками. Крім того, відповідач вважає, що наведені позивачем причини пропущення позовної давності не унеможливлювали своєчасне подання позову, оскільки направлення позивачем претензії від 21.02.2018 за вих.№ 01/26-1504 свідчить про обізнаність позивача про порушення його права та можливість останнього звернутись до суду за захистом свого порушеного права.
Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності (вх. №6006/21 від 21.04.2021), в якій просив суд застосувати позовну давність. Відповідач обраховує початок перебігу строку позовної давності з 01.01.2017, тобто з наступного дня після закінчення строку дії договорів. Відповідач зазначає, що позивач мав право звернутись до суду в межах трирічного строку позовної давності, тобто до 01.01.2020.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі №915/342/21 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача                                          1312084,15грн. збитків та 19681,26грн. витрат по сплаті судового збору.
Задовольняючи позов суд виходив з того, що протиправна поведінка та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та наслідками у вигляді завдання збитків полягає у вчиненні порушень за договорами (включенні до актів приймання-виконання будівельних робіт завищеної вартості будівельних робіт, а також витрат, здійснення яких не підтверджено документально), внаслідок чого настали наслідки у вигляді завдання збитків (шкоди), розмір яких підтверджено судовим рішенням у справі №814/627/18, яке набрало законної сили. Врахувавши вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами складу цивільного правопорушення у даній справі.
Посилання позивача на застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд визнав необґрунтованими, оскільки кошти, одержані відповідачем на підставі договору, не можуть вважатися безпідставно набутим майном.
Стосовно строку позовної давності суд першої інстанції зазначив, що його слід обчислювати з дня отримання позивачем вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області про усунення порушень від 07.02.2018 №15-14-05-14-14/497, тобто з 12.02.2018. Разом з тим, суд першої інстанції, врахувавши, що відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строки позовної давності продовжуються на період дії карантину, дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності не пропущений.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі №915/342/21, Товариство з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» звернулося із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просило оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що фактично оскаржуване рішення суду ґрунтується на акті ревізії від 03.01.20218 №15-14-11/1, який не може розглядатися судом як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому кошти (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №908/2711/18 від 26.12.2019). В свою чергу, акт ревізії не є належним, допустимим та достатнім доказом в розумінні статей 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України здійснення завищення вартості робіт, оскільки такий акт не є первинним бухгалтерським документом, а первинними документами до договорів є довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В) та платіжні доручення.
Також апелянт вказав про те, що відповідач не брав участі у адміністративній справі №814/627/18, П`ятий апеляційний адміністративний суд не встановлював обставин завдання збитків, а зазначив про обґрунтованість висновків ревізії щодо окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача щодо порушень, які призвели до втрат на загальну суму 1603784,81грн., а тому у вказаній постанові апеляційного адміністративного суду в цій частині надавалась правова оцінка певному факту та при розгляді справи №915/342/21 не є обов`язковою.
Скаржник зазначив про безпідставність висновку суду про наявність протиправної поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та наслідками у вигляді завдання збитків, оскільки укладені належним чином договори, в яких сторони дійшли згоди щодо договірної ціни, виконані сторонами у повному обсязі без зауважень та оплачені позивачем. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів, а лише можуть бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку.
Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі № 915/342/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк до 25.08.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі № 915/342/21.
18.08.2021 Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» надіслано засобами поштового зв`язку відзив на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції 19.08.2021 за вх.№3191/21/Д1.
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» просило оскаржуване рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на її безпідставність.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 розгляд справи призначено на 14.09.2021 о 10:00 год. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» та клопотання Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Миколаївському апеляційному суду (54001, м.Миколаїв, вул. 68 Десантників, 2) забезпечити проведення судового засідання у справі №915/342/21, розгляд якої відбудеться 14.09.2021 о 10:00 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду. 
Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
28.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» (підрядником) укладено договір про закупівлю робіт № 11/т-55 (т. 1 а.с. 11-12), відповідно до пункту 1.1. якого підрядник зобов`язався виконати роботи з реконструкції лінії ПЛ-10кВ ф. Лівобережний з реконструкцією ПЛ-0,4кВ від КТП-40, КТП-240, КТП-84 (Будівельно-монтажні роботи), далі - об`єкт, відповідно до затвердженої кошторисної документації, а замовник - прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку і строки, визначені цим договором. 
До договору сторонами складено додатки, які є невід`ємною частиною договору, а саме: «Договірна ціна», «Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1», «Підсумкова відомість ресурсів» (т. 1 а.с. 13-59).
Відповідно до пункту 4.1. ціна договору становить 7291357,18 грн., окрім цього 20 % ПДВ 1458271,44 грн., а всього 8749628,62 грн. з ПДВ, згідно договірної ціни, яка є невід`ємною частиною даного договору.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2016 (пункт 5.1. договору).
Згідно із пунктом 6.3.3. договору підрядник зобов`язаний виконати роботи, передбачені цим договором, у відповідності до державних будівельних норм, норм охорони праці, правил пожежної безпеки та інших нормативних документів України.    
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору № 11/т-55 від 28.04.2016 виконано будівельні роботи на загальну суму 8197628,62 грн., що підтверджується:
- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за вересень 2016 року від 30.09.2016 на суму 3432724,88 грн., складеної на підставі актів № 1 форми КБ-2в від 30.09.2016 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 412358,86 грн. з ПДВ; на суму 1540365,56 грн. з ПДВ та на суму 654650,77 грн. з ПДВ, а також актів № 1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за вересень 2016 (додатково до актів виконаних будівельних робіт) на суму 148310,40 грн. з ПДВ, на суму 432007, 98 грн. з ПДВ та на суму 245031,31 грн. з ПДВ (т.1 а.с. 60-73);
- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень 2016 року на суму 4764903,74 грн., складеної на підставі актів № 2 форми КБ-2в від 22.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на суму 1491032,42грн. з ПДВ; на суму 46801,40 грн. з ПДВ; на суму 161221,75 грн. з ПДВ; на суму 936691,85 грн. з ПДВ та на суму 41087,51 грн. (з ПДВ), а також актів №1 та № 2 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2016 (додатково до актів виконаних будівельних робіт) на суму 773805,90 з ПДВ; на суму 443286,00 грн. з ПДВ; на суму 180226,73 грн. з ПДВ; на суму 451950,18 грн. з ПДВ та на суму 238 800 грн. з ПДВ  (том 1, арк. 74-94). Довідки та акти підписано та скріплено печатками сторін.
Позивачем на виконання умов договору про закупівлю робіт № 11/т-55 від 28.04.2016 повністю проведено оплату за виконані роботи на загальну суму 8197628,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4553 від 28.07.2016 на суму 5000000 грн., платіжним дорученням № 5421 від 08.09.2016 на суму 1124740,03 грн. та платіжним дорученням № 7880 від 23.12.2016 на суму 2072888,59 грн. (т.1 а.с. 95-97).
Крім того, між Публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» (підрядником) укладено договір про закупівлю робіт № 11/т-56 (т.1 а.с. 98-99), відповідно до пункту 1.1. якого підрядник зобов`язався виконати роботи з реконструкції лінії ПЛ-10кВ ф. Лівобережний з реконструкцією ПЛ-0,4кВ від КТП-255, ЗТП-133, ЗТП-128 (Будівельно-монтажні роботи), далі - об`єкт, відповідно до затвердженої кошторисної документації, а замовник - прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку і строки, визначені цим договором. 
До договору сторонами складено додатки, які є невід`ємною частиною договору, а саме: «Договірна ціна», «Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1» (т.1 а.с. 100-140).
Відповідно до пункту 4.1. ціна договору становить 7580994,98 грн., окрім цього 20 % ПДВ 1516199,00 грн., а всього 9097193,98 грн. з ПДВ, згідно договірної ціни, яка є невід`ємною частиною даного договору.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до  31.12.2016 (пункт 5.1. договору).
Згідно із пунктом 6.3.3 договору підрядник зобов`язаний виконати роботи, передбачені цим договором, у відповідності до державних будівельних норм, норм охорони праці, правил пожежної безпеки та інших нормативних документів України.    
Відповідачем на виконання умов договору № 11/т-56 від 28.04.2016 виконано будівельні роботи на загальну суму 9057193,98 грн., що підтверджується:
- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за вересень 2016 року від 30.09.2016 на суму 1557480,99 грн., складеної на підставі актів № 1 форми КБ-2в від 30.09.2016 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 1125403,26 грн. з ПДВ та на суму 195012,55 грн. з ПДВ, а також актів №1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за вересень 2016 (додатково до актів виконаних будівельних робіт) на суму 215411,18 грн. з ПДВ та на суму 21654, 00 грн. (т.1 а.с. 141-150);
- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень 2016 року на суму 7499712,99 грн., складеної на підставі актів № 1 форми КБ-2в від 22.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на суму 2324083,91грн. (з ПДВ), на суму 42908,05 грн. з ПДВ, на суму 1003096, 42 грн. з ПДВ, на суму 42908,05 грн. з ПДВ, на суму 1226540,64 грн. з ПДВ, на суму 78962,26 грн. з ПДВ, а також актів №1 та № 2 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2016 (додатково до актів виконаних будівельних робіт) на суму 1040178,35 грн. з ПДВ, на суму 238800,00 грн. з ПДВ, на суму 573287,15 грн. з ПДВ, на суму 238800 грн. з ПДВ, на суму 690148, 16 грн.  з ПДВ (т.1 а.с. 151-174). Довідки та акти підписано та скріплено печатками сторін.
Позивачем на виконання умов договору про закупівлю робіт № 11/т-56 від 28.04.2016 повністю проведено оплату за виконані роботи на загальну суму 9057193,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3516 від 07.06.2016 на суму 3617154,08 грн., платіжним дорученням № 7869 від 23.12.2016 на суму 815000,00 грн., платіжним дорученням № 117 від 17.01.2017 на суму 1874158,19 грн., платіжним дорученням № 3358 від 27.05.2016 на суму 2500000,00 грн. та платіжним дорученням № 5420 від 08.09.2016 на суму 250881,71грн. (т.1 а.с. 175-179).
В подальшому, Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, на виконання п. 2.2.3.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на ІV квартал 2017 року, проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за період з 01.01.2016 по 30.09.2017, якою встановлено ряд порушень та недоліків, про що складено акт ревізії від 03.01.2018 року № 15-14-11/1 (т.1 а.с. 182-192).
З метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків з Публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» за період з 01.01.2016 по 30.09.2017, фахівцями Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, в ході державного фінансового аудиту діяльності Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за період з 01.01.2016 по 30.09.2017, проведено зустрічну звірку у Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж», за результатами якої встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт за договорами про закупівлю робіт від 28.04.2016 № 11/т-55 та № 11/т-56.
Результати зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» оформлені довідкою від 01.12.2017 № 15-14-12/142-з, яка є додатком № 5 до акту ревізії (т.1 а.с. 193-208).
В акті ревізії встановлено, що внаслідок вказаних в акті порушень Публічному акціонерному товариству «Миколаївобленерго» завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 1312084,15 грн. з ПДВ.
Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» вимогу №15-14-05-14-14/497 від 07.02.2018 про усунення порушень (т.1 а.с. 180-181), оскільки за результатами ревізії виявлено ряд порушень, а саме: 
1. В порушення вимог п. 5.3.1.4 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», п. 4.4.2.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва» та п. 1.1.4 ДСТУ Б Д.2.2-33:2012 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи» ПАТ «Миколаївобленерго» здійснено оплату завищеної вартості будівельних робіт на користь ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» на суму 139,15тис.грн., чим товариству завдано збитків у відповідному розмірі.
2. В порушення вимог 6.2.7.4 ДСТУ Б Д 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» та роз`яснень Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 18.02.2013 «Щодо розміру добових у складі коштів на покриття витрат, пов`язаних з відрядженням працівників на будівництво об`єктів» ПАТ «Миколаївобленерго» здійснено оплату на користь ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» компенсації добових працівників будівельної організації у завищених розмірах в сумі 1028,67 тис. грн., чим товариству завдано збитків на відповідну суму.
3. В порушення вимог п. 5.4.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-5:2013 «Настанова щодо визначення розміру коштів на титульні тимчасові будівлі та споруди і інші витрати у вартості будівництва», п.п. 7, 21 «Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, ПАТ «Миколаївобленерго» безпідставно відшкодовані на користь               ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» витрати на перевезення працівників підрядної організації автомобільним транспортом на загальну суму 96,62 тис. грн., чим товариству завдано збитків на відповідну суму.
4. В порушення вимог п. 6.2.7.4 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ПАТ «Миколаївобленерго» здійснено оплату на користь ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» компенсації витрат на перебазування будівельних організацій на суму 47,64тис.грн., здійснення яких не підтверджено проведеною у підрядника зустрічною звіркою, при динамічній договірній ціні, чим товариству завдано збитків на відповідну суму.
22.02.2018 року позивачем надіслано на адресу відповідача претензію від 21.02.2018 № 01/24-1504, в якій позивач вимагав у строк до 02.03.2018 перерахувати кошти у сумі 1312084,15 грн., оформити та надати документи, які підтвердять уточнену загальну вартість виконаних підрядних робіт (т.1 а.с. 224-225). Факт надіслання претензії від 21.02.2018 №01/24-1504 підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 22.02.2018 (том 1, акр. 226).
В той же час, 01.03.2018 Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулось із адміністративним позовом до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 07.02.2018 №15-14-05-14-14/497 (т.1 а.с. 209).
За результатами нового розгляду справи №814/627/18 в суді апеляційної інстанції, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року скасовано. Ухвалено у справі постанову, якою відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги (т.1 а.с. 219-222).
Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №814/627/18 в касаційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.
Підставами даного позову слугувало твердження позивача про завищення вартості виконаних робіт, а також витрат, здійснення яких не підтверджено документально, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки в сумі 1312084,15 грн.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 629 Цивільного кодексу України).
За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Судом попередньої інстанції правильно кваліфіковано, що за своєю природою укладені між сторонами договори є договорами підряду.
Відповідно до частин першої та другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Статтею 875 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.
Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Згідно із частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
У частині четвертій статті 879 Цивільного кодексу України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої та другої статті 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.
За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, кошти в сумі 1312084,15 грн., які кваліфіковані як завищення вартості виконаних робіт, були перераховані позивачем на підставі спірних договорів підряду за виконані відповідачем роботи.
У якості доказу завищення вартості виконаних робіт за договорами № 11/т-55 та 11/т-56 від 28.04.2016 позивач послався на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №814/627/18.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №814/627/18 встановлено обґрунтованість висновків ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Миколаївобленерго» за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 щодо порушень, які призвели до втрат на загальну суму 1603784,81 грн. з ПДВ, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про правомірність вимоги від 07.02.2018 № 15-14-05-4-14/497 «Про усунення порушень».
Як вбачається зі змісту постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 року у справі № 814/627/18, вказаним судом (в тому числі на виконання вказівок Верховного Суду у цій справі щодо формування ціни, щодо відповідності обсягу виконаних робіт, щодо дотримання правил формування вартості будівництва) встановлювались та перевірялись обставини, зокрема, як щодо вчинених Товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» порушень за договорами (включення до актів завищеної вартості будівельних робіт, включення до актів компенсації добових працівників будівельної організації у завищених розмірах, безпідставне включення витрат на перевезення працівників підрядної організації автомобільним транспортом, включення компенсації витрат на перебазування будівельних організацій, здійснення яких не підтверджено проведеною у підрядника зустрічною звіркою), так і щодо розміру збитків у сумі 1312084,15грн. з ПДВ.
Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №320/4938/17 зазначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.
Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Таким чином, обставини щодо включення до актів завищеної вартості будівельних робіт, включення до актів компенсації добових працівників будівельної організації у завищених розмірах, безпідставне включення витрат на перевезення працівників підрядної організації автомобільним транспортом, включення компенсації витрат на перебазування будівельних організацій, здійснення яких не підтверджено проведеною у підрядника зустрічною звіркою, а також розмір збитків у сумі 1312084,15грн. з ПДВ, встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 року у справі №814/627/18, є преюдиційними для розгляду даної справи №915/342/21.
Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається універсальною в силу приписів частини першої статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).
Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. 
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина перша статті 225 Господарського кодексу України).
За змістом частин першої та другої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача. З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків (шкоди) може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила (п. 5.16 постанови ВП ВС від 18.06.2019 у справі № 920/85/18).
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв`язку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. Стягнення збитків як виду цивільно-правової відповідальності можливе у випадку наявності таких збитків та обґрунтованості їх розміру.
Протиправна поведінка відповідача – Товариства з додатковою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» полягає у вчиненні порушень за договорами, а саме: включенні до актів приймання-виконання будівельних робіт, складених за договорами від 28.04.2016 № 11/т-55 та № 11/т-56, завищеної вартості будівельних робіт, а також витрат, здійснення яких не підтверджено документально.
Така протиправна поведінка призвела до настання негативних наслідків – збитків, розмір яких (1312084,15 грн.) в спірному випадку підтверджено судовим рішенням у справі № 814/627/18, яке набрало законної сили.
Збитки завдані з вини відповідача, оскільки завищення вартості виконаних будівельних робіт за договорами, а також витрат, здійснення яких не підтверджено документально, на загальну суму 1312084,15 грн., органом державного фінансового контролю встановлено саме за результатами зустрічної звірки у Товариства з додатковою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж». Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування своєї вини, тоді як відповідно до приписів статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Таким чином, суд першої інстанції, з`ясувавши доведення позивачем належними доказами завищеної вартості будівельних робіт за договорами від 28.04.2016 № 11/т-55 та №11/т-56, а також витрат, здійснення яких не підтверджено документально, правильно встановив, що перераховані позивачем кошти у розмірі 1312084,15 грн. являються збитками, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги даного висновку не спростовують.
Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності не пропущено з огляду на те, що цей строк, який слід обчислювати з 12.02.2018 (з дня отримання позивачем вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області про усунення порушень від 07.02.2018 № 15-14-05-14-14/497), є продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України на строк дії карантину, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України.  
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржуване рішення зазначеним вимогам відповідає, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс-Электромонтаж» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі №915/342/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.09.2021.

                    Головуючий суддя                                                       Л.В. Поліщук

                              Суддя                                                                          Л.О. Будішевська

                              Суддя                                                                  С.В. Таран