РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/12533/20
Провадження № 22-ц/4815/1105/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,
секретар судового засідання – Шептицька С. С.

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3  – адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2021 року у складі судді Бучко Т. М., постановлену в м. Рівне о 16 годині 48 хвилин та проголошену повним текстом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся д суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2021 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківська судову молекулярно-генетичну експертизу з використанням аналізів ДНК, на вирішення якої поставити питання: 1.Чи є біологічна спорідненість по чоловічій лінії між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 21 грудня 2019 року органом 5610), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 21 лютого 2001 року Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області)? Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями закону про завдання цивільного судочинства щодо повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи та обґрунтована тим, що оскільки для встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і  сторонами  не надано  відповідні  висновки  експертів  із  цих  питань, доцільним буде призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою за невідповідності фактичним обставинам справи, представник  ОСОБА_3 –  адвокат Дерев`янко Ірина Олександрівна оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано процесуальну стадію, на якій заявлено клопотання про призначення експертизи. Додає, що чинне процесуальне законодавство передбачає, що клопотання позивача додаються до позовної заяви, а у підготовчому провадженні повинно бути з`ясовано остаточний предмет спору, склад учасників, визначено обставини, що підлягають встановленню, а також зібрано необхідні докази. Вказує, що такі процесуальні можливості були пропущені позивачем, і суд в цьому випадку мав би залишити без розгляду клопотання про призначення експертизи, як таке, що не було заявлено до закінчення підготовчого провадження без поважних причин. З наведених міркувань просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, апеляцій скаргу – безпідставною та просить її відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 20201 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

17 травня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з використанням ДНК. Клопотання обґрунтоване тим, що сторона відповідача категорично заперечує те, що позивач є сином ОСОБА_5 , а тому для визначення біологічної спорідненості по чоловічій лінії між позивачем та ОСОБА_4 , братом ОСОБА_5 , якого вважає своїм біологічним батьком та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно проведення експертизи ДНК, яке дозволить встановити істину по справі.

Згідно ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань. 

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Виходячи з того, що предметом спору є встановлення батьківства щодо особи, яка померла, зважаючи на те, що сторона відповідача заперечує проти позову, суд вважає за доцільне призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи з використанням ДНК.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуальних норм оскаржуваної ухвали не було враховано процесуальну стадію, на якій заявлено клопотання про призначення експертизи, і що таке клопотання мало бути заявлено до закінчення підготовчого провадження, апеляційним судом відхиляються з наступних міркувань.

Як встановлено судом, позивачу в підготовчому засіданні не могли бути відомі показання, які дали свідки сторони відповідача під час розгляду справи по суті, після яких власне і виникла потреба у проведенні експертизи, а тому таке клопотання не було заявлено позивачем раніше з незалежних від нього причин.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд враховує, що в даному спорі проведення експертизи дозволить встановити істину по справі, є доцільним, а фактичні дані, що входять до предмета доказування, і які підлягають встановленню у цій справі, не можуть бути встановлені іншим чином, окрім як за допомогою висновку експерта.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 липня 2021 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Хилевич С. В.                                        
                                                       Боймиструк С. В.