ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року                   м. Дніпро                                   Справа №  908/135/21
     Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів:                        Чус О.В., Орєшкіної Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора” 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. 
(суддя Федорова О.В., повне рішення складено 22.03.2021р.) у справі 
за позовом Комунального підприємства “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області
до відповідача Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора”, с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області
про стягнення 147 086,65 грн.
ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних вимог
Комунальне підприємство “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою до Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора”, про стягнення заборгованості за скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, в  сумі 147 086,65 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що сторонами укладено договір № 31 від 13.08.2018р., про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення, за умовами якого позивач має право контролювати якість стічних вод шляхом обстеження на місці відбору контрольних проб, перевіряти надані відповідачем дані про кількість та якість стічних вод, відображати це в актах перевірок, результатах аналізів, проведених у атестованій лабораторії. 21.10.2020р. уповноваженими представниками позивача було здійснено відбір проб стічних вод, для вимірювання показників їх складу та властивостей з контрольного колодязя відповідача. За результатами лабораторного дослідження проби стічних вод складено акт відбору контрольної проби стічних вод № 234 від 21.10.2020р., відповідно до якого, встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача. 27.10.2020р. позивач надіслав відповідачу повідомлення №234 вих. №2823 від 27.10.2020р., про результати хімічного аналізу проб.  11.11.2020р. позивач надіслав відповідачу розрахунок № 234 вих. №2888 від 09.11.2020р. та рахунок № 58 вих. №2888 від 09.11.2020р. на оплату за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, на суму 147 086,65 грн., який відповідач мав оплатити протягом п`яти банківських днів, згідно з вимогами п. 2.2.16 Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Мелітополя, затверджених рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 149 від 12.07.2019р.. Відповідач не оплатив рахунок позивача. Враховуючи викладене позивач просить суд на підставі ст. 193 ГК України, ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 625, 629 ЦК України, Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Мелітополя, затверджених рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 149 від 12.07.2019р., стягнути з відповідача заборгованість за скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, у розмірі 147 086,65 грн.

2.     Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у   справі та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. у справі №908/135/21 (суддя Федорова О.В.) позов задоволено - стягнуто з Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора” на користь Комунального підприємства “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області заборгованість за скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, у розмірі 147 086, 65 грн. та витрати зі сплати судового збору, в сумі 2 270,00 грн. 
Оскаржене рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю факту перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, що є підставою для стягнення з останнього на користь позивача плати за скид понаднормових забруднень у розмірі, розрахованому відповідно до положень затверджених рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 149 від 12.08.2018р. «Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя».

3.       Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою.

4.        Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
    Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи і порушенням норм процесуального права, внаслідок чого ухвалено неправомірне рішення.
Зокрема, Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги аргументи Відповідача, що Позивачем не дотримано методики відбору проби визначення вмісту загального заліза та методики пробу для визначення хімічного споживання кисню (ХСК), для яких необхідно консервування, фільтрування та добавлення відповідних домішок.
Порушення Позивачем методики відбору проб, на думку Скаржника, дає необ`єктивні результати дослідження і в подальшому розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя, що прямо відноситься до предмета позовну у зв`язку із тим, що п. 6.4.3 Договору передбачено, що підставою для покладання на Споживача матеріальної відповідальності у вигляді платні за скидання наднормативних забруднень служить, зокрема акт відбору проб.
Скаржник зазначає, що відбір проб позивач здійснював відповідно до вимог керівного нормативного документа 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод».
Скаржник вважає, що місцевий господарський суд безпідставно відхилив  доводи Відповідача, про порушення порядку відбирання проби, пославшись на те, що якщо є посилання на нормативний акт, яким передбачено використання обладнання, то відповідно представники Позивача виконали вимоги Закону в повному обсязі.
Так, Скаржник звертає увагу на те, що КНД ДСТУ ISO 5667-10:2005 визначено обладнання, яким необхідно відбирати проби у відповідності до кожного з показників. Тобто, у разі відбирання проб для окремих показників, повинні використовуватися різне обладнання та з різного матеріалу, що має безумовно відображатися в акті відбору проби. КНД 211.1.0.009-94, а також ДСТУ ISO 5667-3-2001 «Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами» визначає, що при відібранні проб вручну або ж автоматично має застосовуватися обладнання, яке має відповідати ГОСТ 17.1.5.04 посилання на яке має відображатися в акті відбору проб, що засвідчує правильність і порядок відібрання контрольної проби. Натомість в акті № 234 від 21.10.2020 р. не вказане обладнання, за допомогою якого відібралася проба, що безумовно змушує сумніватися в можливій зміні властивості і складу самої проби, що передбачено в п. 7.2 КНД 211.1.0.009-94 і зміна властивостей якої впливає на результати вимірювання показників складу та властивостей проби свічних вод.ДСТУ ISO 5667-3-2001 «Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами» на який посилаються працівники КП «Водоканал» ММР ЗО при відборі проб стічних вод визначає процедуру відбору проби, зокрема обладнання за допомогою якого відбираються проби у ручний спосіб, матеріал з якого виготовлений посуд, об`єм проби, та спосіб наповнення (з переливом, без переливу, з використанням поліетиленових пробок, без використання, з вилученням бульбашок повітря, тощо) і вся процедура, як і вказівки на матеріал з якого виготовлений посуд, обладнання яке використовувалося для відбору проб; об`єм проби має обов`язково відображатися в акті відбору, що не було дотримано під час відбору проб стічних вод від 21.10.2020 так і оформленні самого акту № 234, що є грубим порушенням встановлених законодавством України норм і нормативів, на які, до речі посилаються працівники КП «Водоканал» ММР ЗО.          
Скаржник вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково робить висновок про те, що «один примірник акту відбору контрольної проби стічних вод № 234 отримав уповноважений представник Відповідача головний енергетик Санін C.JI., який від підпису акту відмовився, але зауважень та заперечень не вказав». Суд послався виключно на доводи Позивача, які не відповідають наданим доказам, оскільки уповноваженому представнику КТ «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора» головному енергетику Саніну C.Л. один примірник Акта № 234 представниками КП «Водоканал» ММР ЗО не надавався, що підтверджується відсутністю підпису у графі акта «Один примірник акта отримав уповноважений представник споживача». В оскарженому рішенні зазначено, що повідомлення № 234 вих № 2823 від 27.10.2020 р. Позивачем направлялося та 05.11.2020 р. отримано КТ «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора», що підтверджується рекомендованим повідомленням з трек номером № 7231302995130, (№ 7233001143808).

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
     Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1  ст. 263 ГПК України   та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021р. для розгляду справи № 908/135/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач – Широбокова Л.П., судді – Дармін М.О., Подобєд І.М.
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи. 
Ч. 13 ст. 8 ГПК України  визначено,  що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно      до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного  провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають   розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,  розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься      до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2021р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора” на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. у справі №908/135/21, для розгляду в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Зупинено дію рішення Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. у справі №908/135/21.
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 06.07.2021р. визначено для розгляду справи №908/135/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021р. справу №908/135/21 колегією суддів у складі: головуючого судді  Кощеєва І. М. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В., прийнято до свого провадження для розгляду в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін.
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 27.09.2021р. визначено для розгляду справи №908/135/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. (доповідач), судді: Чус О.В., Орєшкіної Е.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2021р., колегією суддів у складі: головуючого судді  Кощеєва І. М. (доповідач), суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В., справу №908/135/21 прийнято до свого провадження.

7.      Встановлені судом обставини справи
13.08.2018р., між Комунальним підприємством “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області (виконавець) та Командитним товариством “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора” (споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі – договір), відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (в тому числі з використанням внутрішньобудинкових систем), далі – послуги, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.   
Відповідно до п. 5.1 договору, споживач та виконавець зобов`язані виконувати умови цього договору, вимоги Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” від 10.01.2002р. №2918-ІІІ (зі змінами), Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 09.11.2017р. №2189-VІІІ, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 (зі змінами), Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017р. №316 та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. 
В п. 2.7 договору наведено вимоги щодо якості та допустимих концентрацій забруднень стічних вод, що скидаються в систему каналізації и. Мелітополя.   
Сторони погодили в п. 5.4.10 договору, що виконавець має право контролювати якість стічних вод шляхом обстеження на місці, відбору контрольних проб, перевіряти надані споживачем дані про кількість та якісь стічних вод, відображати це в актах перевірок, результатах аналізів. 
Контрольні проби стічних вод, відібрані уповноваженими представниками, передаються в лабораторію виконавця для проведення досліджень. За бажанням споживача відбирається арбітражна проба, яка в разі незгоди споживача з результатами аналізу контрольної проби може бути передана в будь-яку акредитовану лабораторію для проведення аналізу. Споживач має право бути присутнім при проведенні аналізу.
У разі виявлення перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин виконавець у строк не більше п`яти робочих днів з дати відбору контрольної проби направляє споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживача за результатами хімічного аналізу.
Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що за скидання стічних вод з понаднормативним забрудненням стягується плата, визначена згідно з Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017р. №316. 
Відповідно до Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017р. №316, рішенням Мелітопольської міської ради №149 від 12.07.2018р. затверджено Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя (далі – Правила). 
Відповідно до пп. 2.2.1 п. 2.2 Правил, споживачі повинні дотримуватися вимог щодо скиду стічних вод, кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, встановлених цими Правилами.
За вимогами п. 5.1 Правил, споживачі здійснюють контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника. 
Наказом позивача №164 від 29.05.2020р. затверджено Інструкцію відбору контрольних проб стічних вод.
Відповідно до п. 2.1 цієї Інструкції, відбір контрольних проб стічних вод проводиться з контрольного колодязя на каналізаційному випуску споживача безпосередньо перед приєднанням до каналізаційного колектора КП “Водоканал” ММР ЗО або в іншому місці за погодженням із КП “Водоканал”, з вільним доступом до такого колодязя. 
Наказом позивача №163 від 29.05.2020р. призначено інженера служби ЦОС Зайцеву С. уповноваженим представником для відбору контрольних проб стічних вод споживачів, водія транспортного відділу Маяцького Ю. - представником для відбору контрольних проб стічних вод, начальника служби ЦОС Старостенко Н. – відповідальною особою за організацію проведення перевірок споживачів з метою виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
Відповідно до листа відповідача вих. №546 від 03.05.2018р. уповноваженими представниками для участі у відборі стічних проб призначено Приходька А.В. та Саніна С.Л. 
Пунктами 5.22.4, 5.22.11, 5.22.12 Правил встановлено, що при відборі проб складається акт відбору контрольної проби стічних вод, де фіксується здійснення відбору пробу для контрольного, паралельного та арбітражного аналізів, стан та маркування контрольного колодязя відповідно до додатка 5 до цих Правил. 
Загальні відомості щодо проб стічних вод (номер акта відбору проб, дата відбору/доставки, реєстраційний номер, номер посудини, точка і місце відбору) заносяться в “Журнал реєстрації проб”, результатами вимірювань в “Журнал результатів досліджень вмісту забруднюючих речовин в стічних водах споживачів КП “Водоканал” ММР ЗО”.
Аналіз контрольної проби в обов`язковому порядку проводиться згідно з показниками, що вказані у п. 5.22.7 цих Правил. 
Згідно з п. 5.22.7 Правил Хімічний аналіз контрольної проби проводиться за такими показниками: азот амонійний, БСК5, водневий показник (рH), завислі речовини, залізо, мінералізація (сухий залишок), нафтопродукти, нітрити, нітрати, ХСК, фосфати, хлориди, АПАР, сульфати, мідь, нікель, цинк, хром трьохвалентний, хром шестивалентний, жири (ефіророзчинні речовини). Хімічний аналіз інших показників проводиться за необхідності з урахуванням специфіки споживача. 
Відповідно до затвердженого позивачем графіку відбору проб стічних вод споживачів у жовтні 2020 р. заплановано здійснити відбір проб стічних вод відповідача 21.10.2020р.. 
21.10.2020р., уповноваженими представниками позивача Зайцевою С.М. та Маяцьким Ю.Г., у присутності уповноваженого представника відповідача Саніна С.Л., здійснено відбір контрольної проби для проведення повного хімічного аналізу, місце відбору: контрольний каналізаційний колодязь у кількості 1 одиниця, номер проби №234, про що складено акт відбору контрольної проби стічних вод №234 від 21.10.2020р.. Представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено в акті. 
В акті зафіксовано, що паралельна та арбітражна проби не відбиралися у зв`язку з відмовою споживача. Згідно з відомістю про показники контролю та об`єм проби відібрано: посудина №7: завислі речовини обсягом 2,0 л; посудина №8: нафтопродукти обсягом 3,0 л; посудина №9: ХСК обсягом 1,0 л; посудина №10: БСК5 обсягом 1,0 л; посудина №11: жири (ефіророзчинні речовини) обсягом 3,0 л; посудина №12: NO2 , NO3 , NH4 , C1, SO4 , PO4 , сухий залишок (мінералізація), Feзаг., АПАР, СгІІІ, ІV, Мідь, Нікель, Цинк, рH обсягом 2,0 л. 
Пробу зафіксовано в журналі реєстрації проб за №234 від 21.10.2020р., що підтверджується витягом з даного журналу. 
У додатку 2 до Правил встановлено допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються споживачами до системи централізованого водовідведення м.Мелітополя.
За даними лабораторного аналізу контрольної проби стічних вод позивачем було встановлено перевищення допустимих концентрацій за наступними показниками якості стічних вод:
азот амонійний – допустима концентрація – 14,12 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 49,28 г/м.куб. (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 2,48;
нітрити – допустима концентрація – 0,7 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 1,12 г/м.куб. (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 0,6;
фосфати - допустима концентрація – 8,03 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 28,56 (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 2,56.
Пунктом 5.12 Правил встановлено, що виявлені в пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.
Розділом 8 Правил врегульовано порядок визначення розміру плати за скид стічних вод споживачів до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання. 
Згідно з п. 8.16 Правил плата за скид споживачем стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що встановлено аналізом контрольної проби та підтверджено актом, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби до дати зафіксованого порушення, але не більше 90 днів. Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з даного об`єкта. 
Пунктом 6.4.3 договору передбачено, що підставою для покладання на споживача матеріальної відповідальності у вигляді плати за скид понаднормативних забруднень служать: акт відбору проб; повідомлення споживачу про результати лабораторних досліджень; розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації. 
Про результати лабораторного аналізу відповідачу відправлено 27.10.2020р. повідомлення №234 (вих. №2823 від 27.10.2020), в якому також зазначено, що на підставі п.5.4.10 договору підприємство буде зобов`язане сплатити рахунок за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
Повідомлення отримано відповідачем 05.11.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №7231302995130 (№7233001143808).
Відповідно до розрахунку №234 (вих. №2888 від 09.11.2020р.) відповідачу нараховано плату за скид вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя  згідно з розділом 8 Правил, за період 90 днів, в обсязі 1334,93 м.куб./міс., у сумі 147 086,65 грн. та виставлено рахунок №58 на її оплату. 
За приписами п. 2.2.16 Правил споживачі повинні сплачувати протягом п`яти банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників якості стічних вод.
Як вбачається з матеріалів справи вказаний рахунок відповідачем в добровільному порядку оплачено не було, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

8.      Оцінка аргументів учасників справи і  висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
       Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Предметом позову у даній справі є стягнення плати за скид стічних вод з понаднормативним вмістом допустимих концентрацій забруднюючих речовин у систему каналізації міста Мелітополь, розрахованої на підставі положень місцевих Правил та умов Договору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 193 ГК України, яка кореспондується з положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
За приписами ст. 629 ЦК України,  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Сторони уклали договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 31 від 13.08.2018р., за яким виконавець зобов`язався  своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором (п.1.1 Договору).
Представниками позивача, в присутності уповноваженого представника відповідача, здійснено відбір контрольної проби для проведення повного хімічного аналізу, про що складено акт від 21.10.2020п. №234, у якому зазначено, що візуальні органолептивні характеристики проби свідчать про наявність завислих речовин та наявність жирової плівки. Представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено в акті. 
За результатами лабораторного дослідження проб стічних вод встановлено перевищення допустимих концентрацій за наступними показниками якості стічних вод: азот амонійний – допустима концентрація – 14,12 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 49,28 г/м.куб. (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 2,48; нітрити – допустима концентрація – 0,7 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 1,12 г/м.куб. (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 0,6; фосфати - допустима концентрація – 8,03 г/м.куб. (мг/дм.куб.), фактичний скид – 28,56 (мг/дм.куб.), перевищення (коефіцієнт кратності) – 2,56.
Про результати лабораторного аналізу відповідачу відправлено 27.10.2020р. повідомлення №234 (вих. №2823 від 27.10.2020р.), в якому також зазначено, що на підставі п.5.4.10 договору підприємство буде зобов`язане сплатити рахунок за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
Повідомлення отримано відповідачем 05.11.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №7231302995130 (№7233001143808).
Відповідно до розрахунку №234 (вих. №2888 від 09.11.2020р.) відповідачу нараховано плату за скид вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин до системи централізованого водовідведення м. Мелітополя  згідно з розділом 8 Правил, за період 90 днів, в обсязі 1334,93 м.куб./міс. у сумі 147 086,65 грн. та виставлено рахунок №58 на її оплату. 
Розрахунок та рахунок за скид понаднормативних забруднень відправлено відповідачу 11.11.2020р., а отримано відповідачем 16.11.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №7231500723979 (№7233001144065).
За умовами п. 4.1.2 Договору, споживач зобов`язаний сплатити за надані послуги протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку/акта.
Відповідно до п. 2.2.16 місцевих Правил, споживачі повинні сплачувати протягом п`яти банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників якості стічних вод, перевищення договірних обсягів, а також порушення цих правил та вимог Договору.
Таким чином, виявлені в належно відібраних пробах стічних вод перевищення ДК забруднюючих речовин є достатньою підставою для нарахування позивачем плати за скид понаднормативних забруднень.
Позивач довів суду факт перевищення відповідачем допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах та надав суду відповідні докази, які підтверджують розмір заборгованості в сумі 147 086,65 грн.
В порушення п. 2.2.16 Правил, відповідач не оплатив даний рахунок у строк протягом п`яти банківських днів, внаслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 147 086,65 грн.
       Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на порушення позивачем методики відбору проб стічних вод для визначення вмісту норм допустимих концентрацій шкідливих речовин, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанціі, Позивач відібрав необхідний об`єм для кожного з показників контролю, що вказано у акті №234 від 21.10.2020 у таблиці відомість про показники контролю та об`єм проби у колонці об`єм проби.
Згідно з п. 8.6.2 методики виконання вимірювань масової концентрації амоній-іонів фотоколориметричним методом з реактивом Неслера передбачено, що в мірну колбу місткістю 50 см.куб. вміщують 40 см.куб. підготовленої вихідної проби (або менший її об`єм у залежності від вмісту амоній-іонів).
Відповідно до п. 5.2 методики фотометричного визначення нітрит-іонів з реактивом Грісса в поверхневих та очищених стічних водах об`єм проби повинен бути не менше 200 см.куб.
Згідно з п. 8.5. методики виконання вимірювань масової концентрації розчинених ортофосфатів фотометричним методом об`єм проби води для вимірювання масової концентрації розчинених ортофосфатів повинен бути не менше 200 см.куб.
Для проведення аналізу за показниками якості стічних вод позивач відібрав необхідний обсяг для кожного з показників контролю, що відображено в акті відбору проб. В акті відбору проб зазначено обсяг відбору проби для азоту амонійного (NH4), нітритів (NO2) та фосфатів (РО4) – 2,0 л., номер посудини (№12).
Доводи скаржника щодо застосування обладнання, яке має відображатися в акті відбору проб відхиляє, з огляду на наступне. 
В акті №234 від 21.10.2020р. позивач вказує, що проба відібрана згідно з ДСТУ ІSО 5667-10:2005, а саме це посилання містить вказівку на обладнання, яким проводився відбір проби.
Представник відповідача, який був присутній при відборі проб, не виклав в акті зауважень щодо обладнання, за допомогою якого відбиралися проби. 
Щодо відображення інформації у акті відносно тари, маркування тари та транспортування, належного посуду.
В акті №234 від 21.10.2020р. позивач вказує, що проба відібрана згідно з КНД 211.1.0.009-94, ДСТУ ІSО 5667-3-2001, а саме це посилання містить вказівку на тару, маркування тари за допомогою якої здійснювалося транспортування посуду.
Представник відповідача, який був присутній при відборі проб, не виклав в акті зауважень щодо відбору проби у належну тару, маркування тари, за допомогою якої здійснювалося транспортування посуду. 
Доводи відповідача про незазначення в акті відомостей про особу, яка відібрала пробу, спростовуються змістом акту №234 від 21.10.2020р., в якому наведено відомості про осіб, які відібрали проби, – уповноважених представників позивача Зайцеву С. та Маяцького Ю. 
Відповідно до п. 5.22.20 Правил при відсутності результатів паралельної проби або незгоди споживача з порядком виконання контрольної проби чи з застосуванням її результатів, усі розрахунки виконуються за результатами арбітражної проби. 
Як зазначено в розділі Основні терміни та визначення Правил, арбітражна проба - частина контрольної проби, аналіз якої здійснюється за рахунок споживача (відповідача) за його не згоди з результатами аналізу контрольної проби, проведеного виробником (позивачем).
21.10.2020р. при відборі проб відповідач, коли складався акт №234, відмовився від відбору арбітражної проби, про що зазначено у вищевказаному акті.
Після отримання повідомлення про допущення перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин відповідач не висловив незгоди з результатами аналізу контрольної проби, відібраної позивачем, та не оспорював результати лабораторного дослідження даної проби.
Крім того, споживачу надано право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «про метрологію та метрологічну діяльність», для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем.
Відповідач не скористався своїм правом та не ініціював проведення арбітражного аналізу проби.
За наведених обставин, неправомірне здійснення скиду стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень у міську систему каналізації, про що в сукупності свідчать акт відбору контрольної вибіркової проби стічних вод та результат контрольного хімічного аналізу, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача плати за скид забруднених стічних вод.
       Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на порушення позивачем при відборі проб стічних вод методів відбору проб, встановлених керівними нормативними документами № 211.1.4.021-95 «Методика визначення хімічного споживання кисню (ХСК) в поверхневих і стічних водах» та № 211.1.4.040-95 «Методика фотометричного визначення заліза (ІІІ) та заліза (ІІ) з сульфосаліциловою кислотою в стічних водах», з огляду на наступне.
Керівний нормативний документ № 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод» встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Положення цього нормативного документу розповсюджуються на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю
Керівні нормативні документи, на які посилається скаржник, мають іншу галузь застосування ніж документ, використаний позивачем для встановлення рівня забруднення стічних вод.
Таким чином апеляційний господарський суд доходить висновку, що позивачем дотримано порядок, встановлений положеннями вищезазначеного законодавства,  при відборі та дослідженні  проб  стічних вод позивача.
Належними і допустимими доказами відповідач не спростував висновків лабораторії позивача про нормативне перевищення забруднення стічних вод. Доказів на спростування правильності здійснених позивачем розрахунків плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням відповідачем суду також не надано.
Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника щодо не направлення позивачем на адресу відповідача розрахунку №234 вих. 2888 від 09.11.2020р., оскільки в матеріалах справи наявні докази надсилання відповідачу повідомлення, розрахунку та рахунку плати за скид забруднюючих речовин у встановлений строк рекомендованими листами, які були отримані відповідачем. Відповідач не довів, що за цими рекомендованими повідомленнями ним була отримана інша кореспонденція.
Доводи щодо правових повноважень проведення дослідження виробничою хіміко-бактеріологічною лабораторією водовідведенни також відхиляються, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач належним чином підтвердив повноваження виробничої хіміко - бактеріологічної лабораторії водовідведення КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області свідоцтвом про визнання технічної компетентності № 09-2018 від 14.11.2018р.. До свідоцтва про визнання технічної компетентності № 09-2018 від 14.11.2018р. додається додаток про атестацію від 14.11.2015р. № MB 09-2018. 
      Відповідач помилково робить висновок про те, що якщо у додатку про атестацію вказана дата 14.11.2015р., а додаток є невід`ємною частиною свідоцтва, то свідоцтво є недійсним.
Листом  Державного підприємства «Запорізький Науково-Виробничий Центр Стандартизації, Метрології та Сертфікації» роз`яснено, що виробнича хіміко- бактеріологічна лабораторія КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області була атестована у державній метрологічній системі України у 2015 р.. За результатами атестації видане свідоцтво і додаток до нього «Галузь атестації» від 14.11.2015р. 
Згідно з вимогами СОУ РГ 74.9-04725958-001:2016 «Оцінювання вимірювальних можливостей та визнання технічної компетентності лабораторій при проведенні певних вимірювань. Загальні вимоги та порядок проведення» у 2018 році лабораторія підтвердила технічну компетентність на проведения робіт відповідно до галузі 2015 року, у зв`язку з чим видано свідоцтво про технічну компетентність і додаток до нього, який залишився без змін. Дата 14.11.2015р. є початком діяльності лабораторії в даній галузі, що визначає відповідний досвід виконання робіт, зазначених в галузі.
Отже, позивач обгрунтовано підтверджував повноваження виробничої хіміко-бактеріологічної лабораторії водовідведення КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області свідоцтвом про визнання технічної компетентності № 09-2018 від 14.11.2018р..
Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені ст. 276 ГПК України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

9.     Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  залишенню без змін.

10.     Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Командитного товариства “Желєв С.С. і компанія” Мелітопольського елеватора” залишити без задоволення. 

Рішення  Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. у справі № 908/135/21 залишити без змін. 

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Поновити  дію рішення Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021р. у справі №908/135/21, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2021 р. у справі № 908/135/21.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                               І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                   О.В. Чус

Суддя                                                                                                Е.В. Орєшкіна