КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
              
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 липня 2021 року                                                                                      м. Київ
                                                                                                           
Справа №753/20733/19
                                                                  Апеляційне провадження № 22-ц/824/5470/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                 судді-доповідача:                 Соколової В.В.
суддів:                                   Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
за участю секретаря             Федорчук Я.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» на рішення Дарницького районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р. 11 грудня 2020 року у місті Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,
 
В С Т А Н О В И В
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати незаконними дії ОСББ «Молодіжне» щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4069,61 грн; зобов`язати ОСББ «Молодіжне» зарахувати погашення поточної заборгованості за новий період у сумі 4949,55 грн по квартплаті з серпня 2016 року; зобов`язати зарахувати субсидію по житлово-комунальним послугам в повному обсязі з жовтня 2016 року; зобов`язати скасувати заборгованість за утримання будинку.
Позов мотивований тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 10 жовтня 2016 року Дарницький районний суд м. Києва видав судовий наказ, яким з неї на користь ОСББ «Молодіжне» була стягнута заборгованість за житло-комунальні послуги у розмірі 30305,45 грн. Вказана  заборгованість  була сплачена 03 березня 2017 року і навіть було здійснено переплату, однак відповідачем знову визначена заборгованість. При цьому зазначає, що з жовтня 2016 року їй було призначено субсидію на житлово-комунальні послуги, однак відповідач її не враховує. Крім того, послуги надаються неналежної якості про що нею неодноразово подавалися скарги. Відповідач відмовляється проводити звірку взаєморозрахунків, а тому вона вимушена звернутись до суду. 
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня  2020 року позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Зобов`язано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» здійснити по квартирі АДРЕСА_2 перерахунок за послуги централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 року.
В іншій частині позову, відмовлено.
Стягнуто з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що на спростування доводів позивача з приводу наявності підстав для перерахунку витрат за житлово-комунальні послуги та на утримання будинку та прибудинкової території відповідачем не надано належних та допустимих доказів, а тому суд прийшов до висновку про зобов`язання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» здійснити по квартирі АДРЕСА_2 перерахунок за послуги централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 року. 
 
Не погодилась із вказаним судовим рішенням позивач, її представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Представник позивача вказує на те, що суд першої інстанції неаргументовано вийшов за межі позовних вимог, оскільки вимоги про зобов`язання проведення перерахунку не пред`являлись позивачем. Також зазначає, що судом першої інстанції неправильно досліджені докази, оскільки 4949, 55 грн було не включено до суми 30305,45 грн, а додано до даної суми. Вказує, що суд не дослідив, не надав правової оцінки та не вказав причини відхилення наступних доводів позивача за позовною заявою. Також зазначає, що з розрахунку за надання житлово-комунальних послуг за червень 2017 року  відповідач зарахував сплачені кошти в розмірі 4949, 55 грн на погашення заборгованості за минулий період, який також був погашений сумою в 30305, 45 грн, тобто відповідач двічі погасив заборгованість. Крім цього, вказує на те, що суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи, взагалі не зазначив наявність заяви про стягнення судових витрат, яка була подана позивачем та не вирішив її по суті.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.  
 
Також не погодилось із рішення суду першої інстанції ОСББ «Молодіжне», представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позові такі вимоги, як здійснення перерахунку за послуги централізованого опалення, централізованого водопостачання  холодної води і водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 року відсутні. Зазначає, що позивачем не було надано доказів ненадання їй в повному обсязі будь-яких послуг, а відповідач не являється тією особою, на яку законодавством покладено обов`язок здійснювати перерахунки. ОСББ «Молодіжне» не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, в свою чергу перерахунки на підставі актів-претензій здійснює саме виконавець житлово-комунальних послуг, а тому вимоги про здійснення перерахунку мають бути заявлені саме до виконавця житлово-комунальних послуг, а не до відповідача. Також зазначає про те, що суд першої інстанції не вказав на яку суму слід здійснити перерахунок. Крім того, вказує, що за день до ухвалення оскаржуваного рішення ними було подано до суду довідку-розрахунок про перерахування та оплату спожитих житлово-комунальних послуг за період з грудня 2007 року по жовтень 2020 року, з якої вбачається, що у позивача перед відповідачем наявна заборгованість в розмірі 56149, 19 грн. 
На підставі викладеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. 
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Молодіжне», представник ОСОБА_1 не погоджується із думкою відповідача щодо того, що ОСББ «Молодіжне» не є надавачем комунальних послуг, а тому і не зобов`язаний здійснювати перерахунок, оскільки позивач має статус споживача послуг, а відповідач є виконавцем послуг у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на правовідносини, що виникли між сторонами розповсюджуються положення вказаного Закону. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які довідки-розрахунки надані відповідачем.
Також свій відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подав представник ОСББ «Молодіжне», в якому зазначає про те, що доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають. 
 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бутко Д.Г. підтримали апеляційну скаргу подану ними, з підстав викладених у ній та просили її задовольнити. Проти апеляційної скарги відповідача заперечували, вказували на безпідставність доводів відповідача. Просили рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Бардаш О.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, підтримав доводи апеляційної скарги поданої ним, просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого   рішення, колегія суддів виходить з наступного.
 
Судом встановлено, що   ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є власником особового рахунку по оплаті житлово-комунальних послуг з ОСББ «Молодіжне», що визнано сторонами у справі.
В позовній заяві позивач вказує, що нею були укладені окремі договори з надавачами комунальних послуг, а саме 01 березня 2017 року з ПАТ «АК «Київводоканал», 8 липня 2017 року з ПАТ «Київенерго». Вказані обставини не заперечувались і стороною відповідача. Також в позові позивач вказує, про наявність спірної заборгованості в період з серпня 2016 року по грудень 2017 року. За період з січня 2018 року по липень 2019 року, за твердженням позивача: «сума оплати по квартплаті з відповідачем співпадають». 
10 жовтня 2016 року Дарницький районний суд м. Києва видав судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Молодіжне» заборгованість за житло-комунальні послуги у розмірі 30305,45 грн, 3 % річних в розмірі 1104,43 грн, пені 9608, 19 грн, інфляційне збільшення суми боргу 7806, 28 грн /т.1 а.с.4/. 
Згідно з квитанцією №30 від 03 березня 2017 року позивачем сплачено на користь відповідача 35255 грн.
В листі б/н від 09 березня 2017 року ОСББ «Молодіжне» повідомило начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що правління ОСББ, згідно з протоколом засідання від 16 лютого 2017 року надало згоду ОСОБА_1 на сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30305 грн, а також суму судового збору, витрати на юридичні послуги. Всього сума до сплати складає - 35255,00 грн. Вищезазначена сума погашена (оплачена) в повному обсязі на рахунок ОСББ «Молодіжне» 03 березня 2017 року /т.1 а.с.7 на звороті/. 
В листі б/н від 23 березня 2017 року ОСББ «Молодіжне» повідомило начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що «до нарахувань (3% річних, пені, інфляції) в сумі 18518,9 грн підприємство не має претензій. Заборгованість погашена (оплачена) в повному обсязі на рахунок ОСББ «Молодіжне» /т.1 а.с.7/. 
З Постанови Апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2018 року апеляційне провадження № 22-ц/796/5444/2018 вбачається, що ОСОБА_1 оскаржувались дії державного виконавця щодо виконання судового наказу виданого Дарницьким районним судом м. Києва 21 грудня 2016 року, а саме щодо відкриття виконавчого провадження. В задоволенні скарги відмовлено. Судом наведені пояснення ОСОБА_1 щодо зарахування ОСББ «Молодіжне» сплаченої нею суми 4949,55 грн не на поточну заборгованість, а за інший         період, однак оцінка правомірності цих дій судом проводилась. При цьому судом було встановлено, що судовий наказ був змінений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року в частині стягнення пені, в цій частині відмовлено у задоволенні цих вимог, в решті наказ залишений без змін /т.1 а.с.140-141/.
З рахунків-повідомлень про оплату комунальних послуг станом на 01 жовтня 2019 року вбачається нарахування відповідачем заборгованості за послуги з  утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4069,61 грн /т.1 а.с.3,142/. За період з серпня по грудень 2016 року заборгованість визначена в сумі 4417,69 грн /т.1 а.с.108/. Згідно з квитанціями за період 2016-2019 роки відповідачем були визначені різні суми заборгованості, однак в графі «субсидія» відсутні дані про її врахування /т.1 а.с.142-177/.
За даними Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію у період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року /т.1 а.с.9-21,135-139/.
Позивач надала копії власних звернень до відповідача, в яких вона просила усунути недоліки нарахування заборгованості, вказувала на неналежну якість надання послуг з водопостачання (в листі від 19 вересня 2017 року) та без конкретизації таких послуг з посиланням на їх фіксацію працівниками ПАТ «Київенерго» (в листі від 06 липня 2018 року /т.1 а.с.27-31/.
З розрахунків складених ОСББ «Молодіжне» вбачається, що по квартирі позивача рахується заборгованість з 2010 по 2018 роки /т.1 а.с.71-72,114,178-179,184-185/. Згідно з довідкою ОСББ «Молодіжне» станом на серпень 2020 року має місце заборгованість в розмірі 56149,19 грн, яка нарахована з 2007 року. При цьому вбачається, що у 2016 році не було жодних оплат, нараховано було 12017,44 грн, в 2017 році сплачено 36021,10 грн, нараховано 7152,73 грн. /т.1 а.с.130/
На виконання рішення правління ОСББ «Молодіжне» № 47 від 08 серпня 2019 року комісією у складі: голови правління Варченко М.В. , головного бухгалтера Кучеренко С.М. , члена ревізійної комісії Кічук О.В. , члена правління Січова Т.О. був складений акт взаєморозрахунків за житлово-комунальні послуги між ОСББ «Молодіжне» і співвласником кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . За висновками комісії: «по послузі з утримання будинку та прибудинкової території (внескам) потрібно донарахувати суму боргу в розмірі 2889,08 грн; по послузі ХВП переплата яка виникла при взаєморозрахунках в сумі 1912,78 грн зарахувати на погашення наявної заборгованості по іншим послугам; по послузі ГВП наявний борг в сумі 33929,73 грн потрібно сплатити на рахунок ОСББ, так як при переході на прямі договори, ОСББ повністю за рахунок власних коштів розрахувалось з Київенерго» /т.1 а.с.72-73/.    
На виконання ухвали апеляційного суду відповідачем була надана інформація про зарахування коштів сплачених ОСОБА_1 на виконання судового наказу, з якої вбачається, що сума в розмірі 4949,55 грн була зарахована в погашення боргу, що виник станом на 30 червня 2013 року. Також надані дані щодо находження коштів по наданій ОСОБА_1 житловій субсидії щодо послуг з утримання будинку та прибудинкової території  та її врахування при визначенні суми послуг/т.2 а.с.39-41/. 
 
В силу ч. 1 ст.15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).
Способи захисту цивільних прав визначені ч.2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з  ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» споживач зобов`язаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
В порядку визначеному ст. 16 цього Закону ОСББ має право здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів
 
Верховний Суд в Постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16 вказав на те, що оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.
З наведених обставин справи вбачається, що позивач є співвласником багатоквартирного будинку, управління та утримання якого здійснюється відповідачем. 
У позовних вимогах позивач просила визнати незаконними дії відповідача  щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4069,61 грн; зобов`язати відповідача зарахувати сплачені нею 4949,55 грн на погашення поточної заборгованості з серпня 2016 року; зобов`язати зарахувати субсидію по житлово-комунальним послугам в повному обсязі з жовтня 2016 року; зобов`язати скасувати заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території.
З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням у вигляді судового наказу, з урахуванням змін внесених ухвалою апеляційного суду, була стягнута з позивача на користь відповідача сума боргу в розмірі 30305,45 грн, 3 % річних в розмірі 1104, 43 грн, інфляційне збільшення суми боргу 7806, 28 грн, що у сумі становить 39216,16 грн. Відповідачем було прийнято рішення про визначення розміру заборгованості позивача в сумі 35255, 00 грн, і така ж сума була сплачена позивачем. Також вбачається, що судовий наказ був пред`явлений до примусового виконання. А отже питання щодо виконання цього судового рішення  не можуть бути предметом даного судового розгляду, так як процесуальним законом визначений інший порядок їх вирішення.
В судовому наказі не визначений період за який визначена сума заборгованості, він виданий в жовтні 2016 року і виходячи з вимог ЦПК України ним може бути охоплена сума боргу лише в межах строку позовної даності до дня звернення з відповідною заявою до суду. В позовній заяві позивачем було визначено, що предметом спору становить визначення заборгованості в період з серпня 2016 року по грудень 2017 року. За період з січня 2018 року по липень 2019 року, за твердженням позивача: «сума оплати по квартплаті з відповідачем співпадають». А отже, з урахуванням виданого судового наказу, слід вважати спірним період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року. 
Позивач стверджує, що здійснюючи погашення заборгованості  03 березня 2017 року на користь відповідача в розмірі 35255, 00 грн нею було здійснено переплату в розмірі 4949,55 грн, однак ця сума зарахована в рахунок погашення заборгованості за період поза межами позовної даності, що не був охоплений судовим наказом. Вказане  призвело до нарахування заборгованості 4069,61 грн. Однак, такі твердження позивача не можуть бути прийняті до уваги суду. Як вже вказано вище, з наведених обставин справи вбачається, що ці дії позивача по сплаті цієї суми були направлені на виконання судового наказу, в ході виконавчого провадження, тому не становлять предмет даного розгляду. До того ж, сплив строку позовної давності не припиняє боргового зобов`язання. Таким чином, відсутні підстави для визнання цих дій відповідача неправомірними.
З наданих позивачем квитанцій вбачається, що у графі «субсидія» її розмір не був визначений, однак у наданих відповідачем довідках щодо визначення розміру заборгованості значаться суми субсидій. При цьому позивачем не надаються дані про здійснені у цей період оплати послуг, проте ставиться вимога про скасування заборгованості. Таким чином, предмет спору, що виник між сторонами у справі становить саме визначення правильності нарахування відповідачем заборгованості позивачу. Однак, на час розгляду справи, відповідач в судовому порядку не заявляв вимог про стягнення заборгованості. А отже позивач вправі, у випадку пред`явлення до неї вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів. Наразі ж відсутнє порушене право позивача, яке б підлягало  судовому захисту у визначений позивачем спосіб.
Вказане не було враховано судом першої інстанції, він обмежився загальними нормами щодо порядку надання житлово-комунальних послуг та обов`язку надання  доказів на спростування заявлених позовних вимог. Однак, процесуальний закон обов`язок доведеності вимог покладає на обох сторін і позивач має подати докази на підтвердження порушеного права, зокрема.  
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, так як правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні. Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, натомість апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення. У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування  рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. 
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» - задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від  11 грудня 2020 року - скасувати та постановити нове судове  рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук

 
Повний текст постанови складений 22 липня  2021 року.